ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Пирогова, 29, м. Вінниця, 21018, тел./факс (0432)55-80-00, (0432)55-80-06 E-mail: inbox@vn.arbitr.gov.ua 
___________________________________________________________________________

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

"14" травня 2026 р. Cправа № 902/30/26   

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи 
за позовом: керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури (вул. Покровська, буд. 5, м. Могилів-Подільський, Вінницька область, 24000) в інтересах держави в особі Ямпільської міської ради (вул. Свободи, буд. 132, м. Ямпіль, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24500) та Відділу житлово-комунального господарства Ямпільської міської ради (вул. Свободи, буд. 132, м. Ямпіль, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24500) 
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго" (вул. Івана Гонти, буд. 13, м. Тульчин, Вінницька область, 23600)
про стягнення заборгованості у розмірі 100 878,95 грн, розірвання договору найму (оренди) та повернення комплексу будівель і споруд у комунальну власність територіальної громади
за участю секретаря судового засідання Ткача Д.В.,
представників сторін:
прокурора Рудніцька І.В. за посвідченням;
позивача 1 не з`явився;
позивача 2 не з`явився; 
відповідача не з`явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява № 02.53-24ВИХ-26 від 01.01.2026 (вх. № 32/26 від 12.01.2026) керівника Могилів-Подільської окружної прокуратури, подана в інтересах держави в особі Ямпільської міської ради та Відділу житлово-комунального господарства Ямпільської міської ради з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго", у якій прокурор просить:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго" на користь Відділу житлово-комунального господарства Ямпільської міської ради заборгованість з орендної плати у розмірі 100 878,95 грн відповідно до Договору найму (оренди) комплексу будівель та споруд міні ГЕС від 13.03.2017;
- розірвати Договір найму (оренди) комплексу будівель та споруд міні ГЕС від 13.03.2017, укладений між Русавською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго";
- зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго" звільнити та повернути Ямпільській територіальній громаді комплекс будівель та споруд міні ГЕС загальною площею 318 кв. м, до складу якого входять: будівля млина літ. "А", будівля міні ГЕС (гребля - А1, прибудова - а), водозабір - 1, дериваційний канал - 2, аварійний злив води (2 шт) - 3, водовідний канал - 4, що розташовані за адресою: Вінницька область, Могилів-Подільський (колишній Ямпільський) район, с. Русава, вул. Набережна, буд. 32а, шляхом підписання акта приймання-передачі з Ямпільською міською радою.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2026 дану позовну заяву передано для розгляду судді Матвійчуку В.В.
Суд за вказаним позовом відкрив провадження у справі № 902/30/26 за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 10.02.2026, про що 16.01.2026 постановив відповідну ухвалу.
За результатами підготовчого судового засідання, яке відбулося 10.02.2026, судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 10.03.2026.
Виконавши завдання підготовчого провадження, судом закрито дану стадію господарського процесу та призначено справу до розгляду по суті на 09.04.2026, про що 10.03.2026 постановлено протокольну ухвалу.
За результатами судового засідання з розгляду справи по суті, яке відбулося 09.04.2026, судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення розгляду справи на 05.05.2026.
04.05.2026 на електронну адресу суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "ПОДІЛЛЯБУД" № 04/05-26 від 04.05.2026 (вх. № 01-30/4376/26 від 04.05.2026), у якій заявник просить розглянути можливість досудового врегулювання спору щодо заборгованості, не вживати заходів щодо розірвання договору найму (оренди), залишити комплекс будівель і споруд у користуванні ТОВ "Тульчин-Енерго", а також надати можливість погодити порядок та строки погашення наявної заборгованості.
Вказана заява повторно надійшла до суду того ж дня, однак уже була скріплена кваліфікованим електронним підписом директора ТОВ "Інвестиційно-будівельна компанія "ПОДІЛЛЯБУД" Продеуса В.А. та зареєстрована за вх. № 01-30/4382/26.
Також 04.05.2026 на електронну адресу суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго" № 04/05-26 від 04.05.2026 (вх. № 01-30/4377/26 від 04.05.2026) про відкладення розгляду справи на розумний строк (не менше 30 календарних днів) з метою надання сторонам можливості досудового врегулювання спору та врахування активних дій відповідача щодо мирного врегулювання спору при подальшому розгляді справи.
Зазначене клопотання того ж дня повторно надійшло на електронну адресу суду, однак уже було скріплене кваліфікованим електронним підписом директора ТОВ "Тульчин-Енерго" Плаксія Ю.В. та зареєстроване за вх. № 01-30/4384/26.
На визначену судом дату з`явилася прокурор у справі.
Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими, у судове засідання не з`явилися.
Ознайомившись у судовому засіданні із заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна компанія "ПОДІЛЛЯБУД" № 04/05-26 від 04.05.2026 (вх. № 01-30/4376/26 від 04.05.2026) та клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго" № 04/05-26 від 04.05.2026 (вх. № 01-30/4377/26 від 04.05.2026), судом установлено, що зазначені документи, згідно із довідками № б/н від 04.05.2026, складеними уповноваженим працівником Господарського суду Вінницької області, не містять кваліфікованого електронного підпису.
За таких обставин, з огляду на приписи частини восьмої статті 42 Господарського процесуального кодексу України та статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", такі документи не можуть вважатися офіційними електронними документами, а відтак не прийняті судом до розгляду.
Разом з тим судом відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Інвестиційно-будівельна компанія "ПОДІЛЛЯБУД" № 04/05-26 від 04.05.2026 (вх. № 01-30/4382/26) та клопотання ТОВ "Тульчин-Енерго" № 04/05-26 від 04.05.2026 (вх. № 01-30/4384/26), про що постановлено відповідні ухвали.
Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.
Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 (Закон України від 17.07.1997 № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").
Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України"). Роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010). До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).
Враховуючи положення ст.ст. 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами.
Поряд з цим слід зазначити, що положеннями ст. 178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
За таких обставин, оскільки відповідачем не надано відзив на позовну заяву, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами справи з урахуванням приписів частини дев`ятої статті 165 та частини другої статті 178 Господарського процесуального кодексу України.
З урахуванням неявки представників позивачів та відповідача суд зважає на положення ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
05.05.2026 у судовому засіданні суд заслухав вступне слово прокурора у справі, провів стадію безпосереднього дослідження доказів та, відповідно до частини першої статті 219 Господарського процесуального кодексу України, оголосив про перехід до стадії ухвалення судового рішення і повідомив, що проголошення скороченого рішення (вступної та резолютивної частин) відбудеться 14.05.2026 о 12 год 50 хв.
У судовому засіданні 14.05.2026 суд згідно із частиною 4 статті 240 ГПК України підписав скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду без його проголошення.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,
ВСТАНОВИВ:
13.03.2017 між Русавською сільською радою (далі – Наймодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго" (далі – Наймач) було укладено Договір найму (оренди) комплексу будівель та споруд міні ГЕС (далі – Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Наймодавець передає, а Наймач приймає в строкове платне користування комплекс будівель та споруд міні ГЕС – площею 318 кв.м., що перебуває на балансі Русавської сільської ради та розташований за адресою: Вінницька область, Ямпільський район, село Русава, вулиця Набережна, 32а (далі – Об`єкт оренди) з метою виробництва електроенергії на визначених даним Договором умовах.
Згідно із п. 1.3 Договору у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" право власності на комплекс будівель та споруд міні ГЕС, зареєстровано Ямпільською районною державною адміністрацією Вінницької області 01.03.2017 року, індексний номер витягу 81949102, номер запису про право власності 19343066, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1190387505256.
Пунктом 1.4 Договору визначено, що Наймач набуває права користування Об`єктом оренди в день підписання Сторонами Акту приймання передачі, який є невід`ємною частиною цього Договору, але не раніше дати державної реєстрації Договору.
Орендна плата за базовий місяць становить 1 084,72 грн з урахуванням індексу інфляції за січень 2017 р. Вказана сума орендної плати є розумною, базується на дійсній ринковій вартості Об`єкта оренди та сплачується Наймачем незалежно від наслідків його господарської діяльності (п. 2.1 Договору).
Згідно із п. 2.2 Договору орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.
У пункті 2.4 Договору Сторони погодили, що підписанням цього Договору вони підтверджують, що сума орендної плати підлягає щомісячній виплаті Наймачем – до 20-го числа кожного місяця шляхом перерахунку коштів на рахунок Наймодавця.
Положенням пункту 4.1 Договору визначено, що Договір набуває чинності з моменту укладення та діє протягом 49 календарних років, тобто до 13 березня 2066 р.
На вимогу однієї із Сторін Договір може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання Сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України (п. 11.5 Договору).
Відповідно до п. 11.6 Договору у разі припинення або розірвання цього Договору Об`єкт оренди протягом трьох робочих днів повертається Наймачем Наймодавцю.
Згідно із пунктом 12.2 Договору, цей Договір набуває чинності з моменту державної реєстрації.
У відповідності до положень пункту 12.5 Договору реорганізація Наймодавця або перехід права власності на Об`єкт оренди до третіх осіб не є підставою для зміни або припинення чинності цього Договору, і він зберігає свою чинність для нового власника Об`єкта оренди (його правонаступників), за винятком випадку приватизації Об`єкта оренди Наймачем.
Об`єкт оренди вважається повернутим Наймодавцю з моменту підписання Сторонами акту приймання-передавання. Обов`язок щодо складання вказаного акту покладається на Наймача (п. 12.7 Договору).
Договір найму (оренди) комплексу будівель та споруд міні-ГЕС від 13.03.2017 підписаний Сторонами, зареєстрований у реєстрі за № 342 та посвідчений приватним нотаріусом Ямпільського районного нотаріального округу Вінницької області Катруком М.В.
01.12.2020 Ямпільською міською радою на І сесії VIII скликання, ІІ пленарному засіданні, було прийнято рішення № 25 про початок процедури реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Ямпільської міської ради, зокрема Русавської сільської ради.
Пунктом 2 зазначеного рішення визначено, що Ямпільська міська рада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Русавської сільської ради.
Згідно із відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на комплекс будівель та споруд міні-ГЕС загальною площею 318 кв. м, що знаходиться за адресою: Вінницька область, Могилів-Подільський район, с. Русава, вул. Набережна, буд. 23а, 01.07.2024 зареєстровано за Ямпільською міською радою, при цьому попереднім власником зазначено Русавську сільську раду.
Також відповідно до відомостей зазначеного Реєстру право користування (найму/оренди) вказаним об`єктом нерухомого майна зареєстровано 13.03.2017 за Товариством з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго", що підтверджується інформаційними довідками від 11.11.2025 №№ 451512807 та № 451567610.
31.10.2023 на 43 сесії VIII скликання Ямпільською міською радою прийнято рішення № 1830, яким утворено Відділ житлово-комунального господарства Ямпільської міської ради у статусі юридичної особи публічного права та затверджено Положення про зазначений Відділ.
Надалі, рішенням Ямпільської міської ради від 19.12.2023 № 187, прийнятим на 45 сесії VIII скликання, вирішено закріпити на праві оперативного управління за Відділом житлово-комунального господарства Ямпільської міської ради майно згідно із додатком до вказаного рішення.
Відповідно до акта приймання-передачі основних засобів від 26.12.2023, серед іншого майна, Відділу житлово-комунального господарства Ямпільської міської ради передано комплекс будівель міні-ГЕС, розташований у с. Русава по вул. Набережній.
Прокурор у позовній заяві зазначає, що Ямпільською міською радою неодноразово вживалися заходи досудового врегулювання спору шляхом направлення на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго" письмових повідомлень та вимог щодо необхідності погашення заборгованості, однак вказані звернення залишилися без належного реагування з боку відповідача.
Зокрема, на адресу відповідача були направлені листи від 04.07.2024 № 02-11/612, від 17.10.2024 № 01-19/170 та від 11.02.2025 № 01-19/23.
Крім того, 04.07.2025 Ямпільською міською радою на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго" направлено лист № 01-19/147, який, згідно із поштовим повідомленням про вручення, отримано відповідачем 14.07.2025. Водночас відповіді на зазначений лист Товариством не надано, заборгованість не погашено, у зв`язку з чим її розмір продовжував збільшуватися.
Також прокурор зазначає, що за весь період прострочення виконання зобов`язань Наймачем здійснено лише один платіж у сумі 20 000 грн, тоді як інших платежів на користь Наймодавця не надходило.
Окрім цього, прокурор посилається на те, що в межах здійснення контролю за використанням переданого в оренду майна 17.04.2025 проведено комісійне обстеження об`єкта оренди, за результатами якого встановлено, що комплекс будівель та споруд міні-ГЕС у с. Русава не використовується за цільовим призначенням, визначеним Договором оренди, а саме для виробництва електроенергії, оскільки вказаний об`єкт фактично не експлуатується.
Під час обстеження комісією зафіксовано відсутність підключення об`єкта до електромережі та системи водопостачання, а також встановлено відсутність належного технічного обслуговування комплексу.
За висновками комісії, невжиття заходів щодо поточного ремонту та належного утримання об`єкта призводить до його поступового руйнування, що свідчить про порушення відповідачем підпункту 6.2.8 Договору, а невикористання об`єкта за його прямим цільовим призначенням є порушенням підпункту 6.2.6 Договору.
Наведені обставини у своїй сукупності стали підставою для звернення прокурора до суду з даним позовом.
З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.
Статтею 3 Цивільного кодексу України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.
Статтями 13 і 14 Цивільного кодексу України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов`язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов`язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно із ч. 1, ч. 2 п.п. 5, 8 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Особливості найму (оренди) державного і комунального майна встановлюються Законом України "Про оренду державного та комунального майна".
У відповідності до ст. 762 Цивільного кодексу України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.
Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України).
Як убачається з матеріалів справи, пунктом 4.1 Договору встановлено, що він набирає чинності з моменту його укладення та діє протягом 49 календарних років, тобто до 13.03.2022.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що станом на момент звернення з даною позовною заявою до суду спірний Договір є чинним та продовжує діяти, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів його припинення або розірвання у встановленому законом та Договором порядку.
У силу приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог зазначених Кодексів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно із ч.ч. 1, 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Пунктом 2.1 Договору сторони погодили, що орендна плата за базовий місяць становить 1 084,72 грн з урахуванням індексу інфляції за січень 2017 р. Вказана сума орендної плати є розумною, базується на дійсній ринковій вартості Об`єкта оренди та сплачується Наймачем незалежно від наслідків його господарської діяльності 
Пунктом 2.2 Договору встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.
Відповідно до пункту 2.4 Договору, Сторони погодили обов`язок Наймача здійснювати щомісячну сплату орендної плати до 20 числа кожного місяця шляхом перерахування коштів на рахунок Наймодавця.
Згідно із ч.ч. 1, 4 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.
Як убачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго" зобов`язання щодо своєчасного внесення орендної плати належним чином не виконувалися, у зв`язку з чим відповідачем допущено порушення умов Договору.
Зокрема, судом установлено, що станом на листопад 2025 року у Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго" утворилася заборгованість з орендної плати за Договором найму (оренди) комплексу будівель та споруд міні-ГЕС від 13.03.2017 у розмірі 100 878,95 грн.
Наявність зазначеної заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості № 08-19/281 від 22.12.2025, який міститься в матеріалах справи.
При цьому суд бере до уваги, що відповідачем не подано належних та допустимих доказів у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на спростування встановлених обставин, а заявлені позовні вимоги не оспорені.
З огляду на викладене, враховуючи приписи чинного законодавства України та встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за Договором найму (оренди) комплексу будівель та споруд міні-ГЕС від 13.03.2017 у розмірі 100 878,95 грн є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами, не спростованими відповідачем, у зв`язку з чим підлягають задоволенню. 
Вирішуючи питання щодо особи, на користь якої підлягає стягненню зазначена заборгованість, суд враховує, що рішенням Ямпільської міської ради від 19.12.2023 № 187, прийнятим на 45 сесії VIII скликання, вирішено закріпити на праві оперативного управління за Відділом житлово-комунального господарства Ямпільської міської ради майно згідно із додатком до зазначеного рішення.
Відповідно до акта приймання-передачі основних засобів від 26.12.2023, серед іншого майна, Відділу житлово-комунального господарства Ямпільської міської ради передано комплекс будівель міні-ГЕС, розташований у с. Русава по вул. Набережній.
За таких обставин суд дійшов висновку, що стягнення заборгованості зі сплати орендної плати за Договором найму (оренди) комплексу будівель та споруд міні-ГЕС від 13.03.2017 у розмірі 100 878,95 грн підлягає саме на користь Відділу житлово-комунального господарства Ямпільської міської ради, за яким вказане майно закріплено на праві оперативного управління.
Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.
Згідно із ст. 651 Цивільного кодексу України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, визначеної через іншу оціночну категорію значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких за п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Положеннями ст. 782 Цивільного кодексу України передбачено спеціальний спосіб розірвання договору шляхом вчинення наймодавцем односторонньої відмови від нього, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.
Визначена ст. 782 Цивільного кодексу України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов`язком наймодавця.
Як убачається з матеріалів справи, пунктом 11.5 Договору сторони погодили, що на вимогу однієї із сторін Договір може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань, а також з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.
Верховний Суд неодноразово наголошував, що істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди комунального майна, як систематичне (два і більше разів) своєчасне (у строк встановлений договором) невнесення орендної плати або несплата її повністю, а також невиконання сторонами інших своїх зобов`язань, в тому числі несплата інших обов`язкових платежів, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю) (див. постанови Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 925/421/21 та від 01.12.2021 у справі № 916/1668/20).
Також у постанові Верховного Суду від 22.12.2021 у справі № 924/120/21 зазначено, що право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 Цивільного кодексу України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду із вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору. У розумінні наведених положень істотне порушення наймачем такої умови договору найму майна як своєчасне внесення орендної плати є достатньою підставою для дострокового розірвання договору найму та повернення наймодавцеві речі із найму.
Крім того, у постанові від 16.06.2020 у справі № 904/983/18 Верховний Суд виснував, що підставою для розірвання договору оренди може бути належним чином доведене невиконання орендарем хоча б одного з його зобов`язань, передбачених статтями 782, 783 Цивільного кодексу України, або договором оренди.
Відповідно до статті 25 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі припинення договору оренди орендар зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.
Аналогічний строк повернення орендованого майна передбачено і пунктом 11.6 Договору.
Згідно із статтею 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.
Статтею 785 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
Отже, враховуючи тривале невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго" обов`язку щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розірвання Договору найму (оренди) комплексу будівель та споруд міні-ГЕС від 13.03.2017.
Крім того, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача повернути орендоване майно Ямпільській міській раді шляхом підписання акта приймання-передачі відповідно до пункту 12.7 Договору. 
Вирішуючи питання щодо повернення орендованого майна саме Ямпільській міській раді, суд враховує, що розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 707-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Вінницької області" визначено адміністративні центри та затверджено території територіальних громад Вінницької області згідно із додатком.
Відповідно до додатка до зазначеного розпорядження до складу Ямпільської міської територіальної громади Могилів-Подільського району Вінницької області з адміністративним центром у м. Ямпіль включено, зокрема, територію Русавської сільської ради.
Також судом установлено, що 01.12.2020 Ямпільською міською радою на І сесії VIII скликання, ІІ пленарному засіданні, прийнято рішення № 25 "Про початок процедури реорганізації сільських рад шляхом приєднання до Ямпільської міської ради", відповідно до якого, зокрема, розпочато процедуру реорганізації Русавської сільської ради шляхом приєднання до Ямпільської міської ради.
Пунктом 2 зазначеного рішення визначено, що Ямпільська міська рада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Русавської сільської ради.
Таким чином, у зв`язку з реорганізацією Русавської сільської ради шляхом приєднання до Ямпільської міської ради, остання є правонаступником усього майна, прав та обов`язків Русавської сільської ради, а відтак саме Ямпільська міська рада є належним суб`єктом прийняття спірного орендованого майна після припинення договірних правовідносин.
Суд також враховує, що прокурором дотримано порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", а обставини бездіяльності компетентного органу є предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин, про що зазначено у пункті 67 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.
Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є доказово обґрунтованими та нормативно підставними, а відтак суд вважає за можливе їх задовольнити з наведених вище мотивів.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.
В силу приписів п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Беручи до уваги, що позовні вимоги задоволені у повному обсязі, витрати по сплаті судового збору у сумі 9 984,00 грн покладаються на відповідача та підлягають стягненню на користь Вінницької обласної прокуратури.
Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго" (вул. Івана Гонти, буд. 13, м. Тульчин, Вінницька область, 23600; код ЄДРПОУ 41194249) на користь Відділу житлово-комунального господарства Ямпільської міської ради (вул. Свободи, буд. 132, м. Ямпіль, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24500; код ЄДРПОУ 45203089) заборгованість зі сплати орендної плати за Договором найму (оренди) комплексу будівель та споруд міні-ГЕС від 13.03.2017 у розмірі 100 878 грн 95 коп.
Розірвати Договір найму (оренди) комплексу будівель та споруд міні-ГЕС від 13.03.2017, укладений між Русавською сільською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго".
Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго" (вул. Івана Гонти, буд. 13, м. Тульчин, Вінницька область, 23600; код ЄДРПОУ 41194249) звільнити та повернути Ямпільській територіальній громаді комплекс будівель та споруд міні ГЕС загальною площею 318 кв. м, до складу якого входять: будівля млина літ. "А", будівля міні ГЕС (гребля - А1, прибудова - а), водозабір - 1, дериваційний канал - 2, аварійний злив води (2 шт) - 3, водовідний канал - 4, що розташовані за адресою: Вінницька область, Могилів-Подільський (колишній Ямпільський) район, с. Русава, вул. Набережна, буд. 32а, шляхом підписання акта приймання-передачі з Ямпільською міською радою (вул. Свободи, буд. 132, м. Ямпіль, Могилів-Подільський район, Вінницька область, 24500; код ЄДРПОУ 03772660).
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тульчин-Енерго" (вул. Івана Гонти, буд. 13, м. Тульчин, Вінницька область, 23600; код ЄДРПОУ 41194249) на користь Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21050; код ЄДРПОУ 02909909, рахунок UA 568201720343110002000003988, МФО 820172) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 9 984 грн 00 коп.
Примірник рішення надіслати Могилів-Подільській окружній прокуратурі, Вінницькій обласній прокуратурі та позивачам - до електронних кабінетів в ЄСІТС, відповідачу - рекомендованим листом.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.
Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Повне рішення складено 21 травня 2026 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:
1 - до справи
2 - відповідачу (вул. Івана Гонти, буд. 13, м. Тульчин, Вінницька область, 23600)