Справа № 944/2992/25
Провадження №3/944/22/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.04.2026 року	м.Яворів 	

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Колтун Ю.М., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 КУпАП,
в с т а н о в и в:
07.06.2026 о 21 год. 08 хв водій ОСОБА_1  на а/д М10 36 км 50 м у с.Когути, керував транспортним засобом марки «SUZUKI SWIFT» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу «Alcotest DRAGER», тест №2009, результат тесту 2,82%, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
07.06.2026 о 22 год. 48 хв водій ОСОБА_1  у м.Яворів вул. Левада,2, керував транспортним засобом марки «SUZUKI SWIFT» д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу «Alcotest DRAGER», тест №2035, результат тесту 2,27%, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області Колтуна Ю.М. від 27.04.2026 матеріали справ про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження та присвоєно об`єднаній справі №944/2992/25.
Справа призначалась до розгляду: 18.08.2025, 29.09.2025, 27.10.2025, 24.11.2025, 12.01.2026, 23.02.2026, 16.03.2026, 16.03.2026, 06.04.2026, 27.04.2026.
У судові засідання  ОСОБА_1  не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце таких. Разом з тим, ОСОБА_1  відомо про розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно нього, оскільки на адресу суду надходили його клопотання та клопотання адвоката Федака Р.Р. про відкладення розгляду справи, письмових заперечень проти протоколу не подавали. 
Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Частина 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Відповідно до Глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
З урахуванням того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП може проводитися у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, з метою усунення зловживань процесуальними правами особи, відносно якої вирішується питання про її притягнення до адміністративної відповідальності, уникнення затягування розгляду справи з огляду на строки накладення адміністративного стягнення, що можуть бути спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене, суддя приходить до висновку, що відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП, можливо розглядати справу у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1  наявний склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Згідно з ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, тощо.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».
Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до підп."а" п.2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Проте, вимоги вказаного пункту Правил дорожнього руху  ОСОБА_1  дотримано не було.
Відповідно до ч.7 глави 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ України за № 1452/735 від 09.11.2015 - установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином,  ОСОБА_1  реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Факт вчинення ОСОБА_1  адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами, а саме:
- даними протоколів про адміністративне правопорушення від 07.06.2025 серії ЕПР 1 №354687, та від 08.06.2025 серії ЕПР 1 №354863, які складено уповноваженою на те особою, а їх зміст у повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки, окрім іншого, протоколи містять виклад суті адміністративних правопорушень вчинених  ОСОБА_1 , виходячи з характеру вчинених дій, є вказівка на порушення вимог п. 2.9а ПДР та посилання на ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- тестом з використанням технічного засобу «DRAGER ALKOTEST» №2009 від 07.06.2025 за результатом якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 2,82 проміле алкоголю; 
-тестом з використанням технічного засобу «DRAGER ALKOTEST» №2035 від 07.06.2025 за результатом якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, результат тесту 2,27 проміле алкоголю; 
- актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 
- направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07.06.2025;
- рапортами поліцейського;
-довідкою з інформаційного порталу Національної поліції України «Підсистеми пошук посвідчення водія», за змістом якої  ОСОБА_1 отримав посвідчення водія серія НОМЕР_2 ;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі сері ЕНА №4918341 від 07.06.2025;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі сері ЕНА №4918989 від 08.06.2025;
- даними відеофайлів, із нагрудної камери спостереження поліцейського, що містяться на двох оптичних дисках в матеріалах справи, з яких убачається, що  ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та продув технічний засіб на місці зупинки. Також зі змісту відеозапису убачається, що  ОСОБА_1 , як водій автомобіля, не бажав спілкуватися з поліцейськими та уникав надати відповіді на запитання працівників поліції, поводився зухвало, звертався до працівників поліції нецензурними, лайливими словами та не звертав увагу на законні вимоги поліцейських. З відеозапису убачається, що процесуальна поведінка водія свідчила про намагання ускладнити працівникам поліції виконання їх обов`язків щодо оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, та була спрямована на уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис узгоджується з іншими наявними у справі доказами.
Зазначені вище докази винуватості  ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки відповідно до ст. ст.251, 252 КУпАП, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом.
Дії  ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
Підстав для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, суддя не вбачає.
Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Як передбачено ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При призначенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу винного та вважає за необхідне застосувати до нього стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. 
Дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.
Відповідно до ч.7 ст.283 КУпАП, постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Згідно з п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір встановлюється у 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 665,60 грн. Отже, з  ОСОБА_1  слід стягнути судовий збір в дохід держави.
Керуючись ст. ст. 36, 221, 283, 284 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнути з  ОСОБА_1  в користь держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять ) грн. 60 коп. 
Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі несплати штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем його проживання, роботи або за місцезнаходженням майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується: подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя    Юрій КОЛТУН