П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/6622/25	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;
Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:
25.04.2025 року;
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді – Єщенка О.В.
суддів – Градовського Ю.М.
– Скрипченка В.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про відкриття виконавчого провадження №77053310 від 03.02.2025 року.
В обґрунтування позову зазначено, що постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП №77053310 винесена з порушенням вимог пунктів 2, 6 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме на підставі виконавчого документа, відносно якого закінчився строк на пред`явлення до примусового виконання, а також який не відповідав вимогам до виконавчого документа (із зазначенням неправильного прізвища боржника; не зазначенням дати народження та реєстраційного номеру облікової картки платника податків; не зазначенням дати набрання постановою (виконавчого документа) законної сили та строку пред`явлення постанови (виконавчого документу) до виконання).
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено.
Суд визнав протиправною та скасував постанову Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження №77053310 від 03.02.2025 року.
Стягнув з Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 968,96 гривень.
Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявні матеріали справи свідчать про очевидність тієї обставини, що строк пред`явлення до виконання виконавчого документу сплинув, а виконавчий документ не відповідав установленим вимогам до виконавчого документа, що вимагало від виконавця, з урахуванням приписів статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», повернути виконавчий документ без прийняття до виконання. 
В апеляційній скарзі Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Обґрунтовуючи доводи та вимоги апеляційної скарги, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки положенням Закону України «Про виконавче провадження» та обставинам справи, помилково не враховано, що відповідно до вимог Закону України від 15.03.2022 №2129-ІХ, яким внесено зміни до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Поряд з цим, обсяг наявної у виконавця інформації стосовно боржника був достатнім та давав можливість виконавцю прийняти виконавчий документ до виконання. Відтак, у державного виконавця не виникло правових підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без виконання, оспорювана постанова про відкриття виконавчого провадження є законною та підстави для її скасування відсутні.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін. Заперечуючи проти обґрунтованості доводів та вимог апелянта, позивач зазначає, що старший державний виконавець не є особою, яка має повноваження на звернення з апеляційною скаргою у цій справі від себе особисто, поряд з тим відповідач по справі – Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) рішення суду першої інстанції не оскаржує. Позивач також зауважує на тому, що особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану, визначені пунктом 10-2 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII, відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану, не впливають на порядок звернення на примусове виконання постанови про накладення адміністративного стягнення, адже цим законом не вносились зміни до спеціальної статті 303 КУпАП. Поряд з тим, на теперішній час постанова (виконавчий документ) є скасованою в судовому порядку.
Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 12.07.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 винесено постанову №с/13472 у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, накладено на позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.
У постанові ІНФОРМАЦІЯ_1 також містять відомості про набрання постановою законної сили – 07.10.2024.
Заявою за №АВ/20319/12 ІНФОРМАЦІЯ_1 скерував постанову №с/13472 до Приморського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (місто Одеса) з метою примусового виконання.
03.02.2025 старшим державним виконавцем Приморського відділу державно виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чумаченком Юрієм Сергійовичем винесено постанову ВП №77053310 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови від 12.07.2024 №с/13472 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 гривень по справі про адміністративне правопорушення.
Також, 18.02.2025 старшим державним виконавцем Приморського відділу державно виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чумаченком Юрієм Сергійовичем прийнято постанову ВП №77053310, якою внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість Прізвище: ОСОБА_3 зазначити Прізвище: ОСОБА_4 .
Згідно інформації з виконавчого провадження, станом на 20.02.2025 виконавче провадження ВП №77053310 закінчено на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (фактичне повне виконання рішення).
Також, під час апеляційного провадження встановлено, що судовим рішенням, яке набрало законної сили у справі №522/4056/25-Е, скасовано постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.07.2024 №С/13472 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення щодо закрито у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Поряд з тим, не погоджуючись із постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, посилаючись на її неправомірність, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, заслухавши пояснення учасника, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У статті 2 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад: верховенства права; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Виходячи з положень статті 3 Закону №1404-VIII постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, є виконавчими документами та підлягають примусовому виконанню органом державної виконавчої служби.
Статтею 4 Закону №1404-VIII визначено вимоги до виконавчого документа та передбачено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Разом з цим, відповідно до частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 2); виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону (пункт 6).
Слід зазначити, що за правилами частини 1 статті 12 Закону №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Слід також враховувати, що відповідно до частин 1, 2, 3 статті 11 Закону №1404-VIII строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.
Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом – встановлюються виконавцем.
Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.
Одночасному врахуванню підлягає й те, що Законом України «Про внесення зміни до розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" від 15.03.2022 №2129-IX, який набрав чинності 26.03.2022, розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" доповнено пунктом 10-2, зокрема, такого змісту: «визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану».
На момент набрання виконавчим документом законної сили, пред`явлення виконавчого документа на примусове виконання та винесення оспорюваної за цим позовом постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» від 11.04.2023 №3048-IX, який набрав чинності 06.05.2023, пункт 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" викладено в новій редакції, де передбачено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану (пункт 4).
Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом від 24 лютого 2022 року №2102-IX, з 24 лютого 2022 року введено на всій території України воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє на даний час.
Згідно матеріалів виконавчого провадження ВП №77053310, виконавчий документ– постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 за №с/13472 про накладення штрафу у справі про адміністративне правопорушення набрала чинності 07.10.2024 та передана на примусове виконання до органу виконавчої служби 14.05.2024.
Разом з цим, виходячи з чинних на момент виникнення спірних правовідносин положень пункт 10-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", строк, встановлений частиною 1 статті 12 Закону №1404-VIII для пред`явлені до примусового виконання виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, (протягом трьох місяців з дня набрання чинності виконавчим документом) не вважається пропущеним, оскільки такий переривається та встановлюється з дня припинення або скасування воєнного стану.
Відповідно, з наведеного слідує неправильність висновку суду першої інстанції про неправомірність оспорюваної постанови державного виконавця стосовно прийняття виконавчого документа до примусового виконання (відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом) та виникнення у державного виконавця правових підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до примусового виконання згідно частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII.
Відтак, й не зазначення у виконавчому документі кінцевого строку пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання не вплинуло на дотримання стягувачем установлених вимог під час пред`явлення цього виконавчого документа на примусове виконання.
Також, як свідчать дійсні обставини справи, державним виконавцем, керуючись вимогами статей 8, 18 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 14 розділу II Інструкції №512/5, внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме: замість Прізвище: ОСОБА_3 зазначити Прізвище: ОСОБА_4 , про що прийнято відповідну постанову від 18.02.2025 ВП №77053310,
Фактично, певні неточності у заяві стягувача чи виконавчому документі, зокрема, відсутність інформації про дату народження боржника, не вплинули на виконання виконавчого документа.
Колегія суддів зауважує на тому, що у цій справі правомірність оспорюваної постанови виконавця оцінюється на момент винесення виконавцем цього рішення.
Отже, доводи позивача, що стосуються необґрунтованості та неправомірності стягнення у справі про адміністративне правопорушення, не впливають на вирішення адміністративної даної судової справи.
Враховуючи викладене у сукупності, колегія суддів вважає, що у спірному випадку виконавець діяв на виконання своїх повноважень, з дотриманням чинного законодавств та обґрунтовано, тому підстави для задоволення позову і скасування постанови виконавця відсутні.
Також, не знаходять свого обґрунтованого підтвердження доводи позивача про відсутність у виконавця повноважень на звернення із апеляційною скаргою у цій справі, оскільки такі повноваження підтверджено доданою до скарги довіреністю.
Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції не відповідають нормам матеріального і процесуального права та дійсним обставинам справи, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідно до положень статті 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.
Відповідно до приписів частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 139, 272, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року – скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови – відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко 

Судді: Ю.М. Градовський

В.О. Скрипченко