Ухвала 

30 квітня 2026 року 
м. Київ

справа № 545/487/25
провадження № 61-3868ск26 

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Крата В. І. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 вересня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Божківська виправна колонія (№ 16)», треті особи: Головне Управління Держгеокадстру у Полтавській області, Полтавська районна військова адміністрація, про припинення права постійного користування земельною ділянкою та визнання права користування земельною ділянкою, 

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23 березня 2026 року через підсистему Електронний суд подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Кузь О. М., на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 вересня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року.

Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2026 року касаційну скаргу залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме: звернутися до суду касаційної інстанції з заявою про поновлення строку, навівши поважні причини для поновлення строку та подавши відповідні докази; надати уточнену касаційну скаргу, а також докази надсилання її копій та копій доданих матеріалів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 43 цього Кодексу.

У квітні 2026 року ОСОБА_1 через підсистему Електронний суд подала до Верховного Суду матеріали на усунення недоліків, направлені на виконання ухвали Верховного Суду від 06 квітня 2026 року, а саме заяву про поновлення строку на касаційне оскарження та уточнену касаційну скаргу.

Разом з тим, на підставі касаційної скарги не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження.

Постанова Полтавського апеляційного суду ухвалена 10 лютого 2026 року (відомості про складення повного судового рішення відсутні). Касаційна скарга подана 23 березня 2026 року, що підтверджується відміткою про формування документу в системі. Тобто з пропущенням, передбаченого частиною першою статті 390 ЦПК України строку на касаційне оскарження, оскільки останнім днем строку на касаційне оскарження було 12 березня 2026 року. 

У клопотанні, яке подано на виконання ухвали Верховного Суду від 06 квітня 2026 року, ОСОБА_1 просить поновити строк на касаційне оскарження, мотивуючи тим, що повний текст постанови був доставлений та став доступним стороні заявника через систему Електронний суд лише 24 лютого 2026 року, що підтверджується відповідними відомостями з електронного кабінету та карткою руху документа. 

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 

Однак, вказані у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження підстави, не можна вважати поважними, оскільки ОСОБА_1 не надає будь-яких належних доказів щодо отримання копії постанови апеляційного суду 24 лютого 2026 року (картка руху документу з електронного суду, тощо). 

Доданий до клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження файл з назвою «Документ на підтвердження доставки судового рішення до електронного кабінету заявника» містить скріншот з електронного кабінету щодо надіслання касаційної скарги, а не отримання оскарженої постанови. Такі ж дані містить і документ з назвою «Документ на підтвердження доставки касаційної скарги до електронного кабінету».

На підставі викладеного, згідно з частиною 3 статті 393 ЦПК України касаційна скарга підлягає залишенню без руху. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа, яка подала касаційну скаргу має право звернутися до суду касаційної інстанції зі заявою про поновлення строку на касаційне оскарження і навести інші підстави для поновлення строку, подавши відповідні докази.

Керуючись статтями 260, 390, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 25 вересня 2025 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 10 лютого 2026 року залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані неповажними у відкритті касаційного провадження буде відмовлено. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат