Номер провадження: 33/813/809/26
Номер справи місцевого суду: 496/3114/25 
Головуючий у першій інстанції Шаньшина М. В. 
Доповідач Комлева О. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.05.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді - Комлевої О.С.,
за участю секретаря судового засідання Громовенко А.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 на постанову Біляївського районного суду Одеської області від 13 січня 2026 року,
в с т а н о в и в :

Короткий зміст оскаржуваної постанови суду першої інстанції.
ПостановоюБіляївського районного суду Одеської області від 13.01.2026 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 665,60 грн.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.
Не погоджуючись із вказаною постановою Біляївського районного суду Одеської області від 13.01.2026 року, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено за відсутністю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки він є військовослужбовцем та поперебуває в зоні бойових дій, у зв`язку із чим направлялося клопотання про зупинення провадження у справі, однак судом першої інстанції вказане клопотання залишено поза увагою, з огляду на що скаржником стверджується про позбавлення його права передбаченого положеннями ст. 268 КУпАП.
Також скаржником зауважується про безпідставність зупинки працівниками поліції та відсутність доказів порушення ним Правил дорожнього руху України, проведення огляду за відсутністю двох свідків, що є обов`язковим під час проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а також не роз`яснення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності його прав та обов`язків та не відсторонення в подальшому від керування транспортним засобом.
Окрім того, до апеляційної скарги скаржником також долученого клопотання про поновлення пропущеного строку, зазначаючи, що оскаржувану постанову отримано особою, яка притягується до адміністративної відповідальності лише 09.03.2026 року.

Висновки за результатами розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження
Дослідивши клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Вирішуючи питання щодо можливості поновлення пропущеного процесуального строку, суд має зважати на причини, які слугували перешкодами у реалізації особою права на апеляційне оскарження. Поважними причинами слід вважати лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, яка подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Обов`язок доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення покладено на особу, яка звертається з апеляційною скаргою.
Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому, що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Оскаржувану постанову ухвалено судом першої інстанції 13.01.2026 року без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Звертаючись до суду із апеляційною скаргою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 13.01.2026 року, стверджуючи, що оскаржувану постанову отримано лише 09.03.2026 року.
З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи по суті в суді першої інстанції та ухвалення оскаржуваної постанови відбулося за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисника. 
Згідно наявної в матеріалах справи заяви ОСОБА_1 останній отримав копію оскаржуваної постанови 09.03.2026 року (а.с. 39), що в свою чергу підтверджує наведені скаржником підстави поновлення пропущеного строку.
Будь-яких інших відомостей щодо дати отримання особою, яка притягується до адміністративної відповідальності відповідної копії матеріали справи не містять.
Апеляційну скаргу подано до суду, згідно штампу вхідної кореспонденції, 13.03.2026 року.
Таким чином, з огляду на викладене в своїй сукупності, апеляційний суд приходить висновку, що, враховуючи здійснення розгляду справи в суді першої інстанції за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також отримання та ознайомлення такої особи зі змістом оскаржуваної постанови суду, апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження та забезпечити ОСОБА_1 право на доступ до правосуддя.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
В судове засідання 20.05.2026 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та її захисник не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином (а.с. 62).
Будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи або розгляду справи за відсутності на адресу апеляційного суду не надходило.
Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено, що під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. При цьому, згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, положення ст. 130 КУпАП не входить до переліку правопорушень при розгляді справ про яке передбачена обов`язкова участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників на доступ до правосуддя. Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд, вважає за необхідне розглядати дану справу про адміністративне правопорушення за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , зважаючи на встановлені положеннями ст. 277 КУпАП строки розгляду справ про адміністративні правопорушення.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.
У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245 КУпАП).
Приймаючи оскаржувану постанову щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив із того, що вина останнього підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 325804 від 10.05.2025 року, роздруківкою тесту №1039 Alcotest Drager 7510, результат якого показав 0,67 проміле, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 10.05.2025 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10.05.2025 року, дослідженим відеозаписом відповідно до якого, ОСОБА_1 пояснив що напередодні у ввечері випив бокал пива.
З огляду на наявні встановлені судом першої інстанції обставини справи та в подальшому досліджені апеляційним судом, судом першої інстанціях в повній мірі дотримано вищенаведені вимоги КУпАП та як результат винесено законну та обґрунтовану постанову щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції з огляду на наступне.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 325804 ОСОБА_1 10.05.2025 року близько 10 год 50 хв на дорозі М-05 Київ – Одеса 452 км керував транспортним засобом «Opel Kadete», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився зі згоди водія із застосуванням приладу Драгер 0378, результат 0,67 проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
За положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 № 1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103, визначено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення (п. 6 розділ 2 Інструкція № 1452/735).
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається здійснення працівниками поліції відеофіксації подій, що відбувалися в день складення протоколу відносно ОСОБА_1 та матеріали відеозаписів долучені до протоколу в якості додатків про що міститься відповідна відмітка в даному протоколі.
Проаналізувавши долучені відеозапис подій, апеляційним судом встановлено наявність фіксації моменту зупинки транспортного засобу «Opel Kadete», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та в подальшому в ході встановлення особи водія повідомлення поліцейськими останньому щодо необхідності проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у зв`язку із наявність правових підстав визначених Інструкцією № 1452/735 (відео 471212, 10 год 56 хв). При цьому, особою, яка притягується до адміністративної відповідальності факт здійснення керування вказаним в протоколі транспортним засобом 10.05.2025 року не заперечується та не спростовується.
Доводи апеляційної скарги в частині безпідставної зупинки відхиляються апеляційним судом, оскільки як вбачається з відеозапису подій транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 зупинено працівниками поліції на блокпосту, що знаходиться на дорозі М-05 Київ – Одеса 452 км, що в свою чергу передбачено положеннями Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану № 1456.
Відповідно до п. 4 та п. 5 постанови Кабінету Міністрів № 1456 від 29.12.2021 року «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану» перевірка документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення). Право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта. Згідно з п. 10 Постанови уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби, зокрема, і в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду виїзду. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України з 05 год 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан. У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією проти України, Законами України неодноразово продовжувався строк дії воєнного стану в Україні, який безперервно діє і до тепер.
Відео 471212 також містить фіксацію моменту проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Драгер та результати такого огляду – 0,67 проміле (11 год 02 хв), а також повідомлення останнім щодо факту вживання алкогольних напоїв напередодні дослівно «вчора ввечері» (11 год 02 хв).
Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, наявний в матеріалах справ, містить підпис ОСОБА_1 щодо погодження із отриманими результатами огляду (а.с. 6). Фіксування вимоги особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, після роз`яснення працівниками поліції порядку проходження такого огляду, щодо проходження огляду в медичному закладі не вбачається. Разом з тим, з огляду на наявність відеофіксації моменту проходження особою огляду на стан сп`яніння свідки в даному випадку не залучалися, оскільки залучення таких є обов`язковим лише у випадку неможливості застосування працівниками поліції спеціальних технічних засобів відеозапису, що передбачено ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16 лютого 2022 року № 1231-ІХ, та внесення відповідних доповнень, а також безпосередньо положеннями Інструкції № 1452/735, а тому доводи апеляційної скарги в даній частині відхиляються апеляційним судом.
В подальшому, ОСОБА_1 повідомлено про наявність підстав для складення відносно нього протоколу за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, що вбачається з відео 471212, а також підпис останнього в протоколі щодо ознайомлення з його змістом, в тому числі й з правами та обов`язками визначеними положеннями ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, що відповідно спростовує доводи апеляційної скарги в даній частині.
Окрім того, особі, яка притягується до адміністративної відповідальності після складення протоколу повідомлено про його відсторонення у відповідності до ст. 266 КУпАП від керування транспортними засобами (відео 471212, 11 год 28 хв), у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги у відповідній частині також відхиляються апеляційним судом як необґрунтовані.
Доводи апеляційної скарги в частині не залучення під час проведення огляду на стан сп`яніння відповідної посадової особи у зв`язку із перебуванням ОСОБА_1 на військовій службі також відхиляються апеляційними судом, оскільки особою, яка притягується до адміністративної відповідальності будь-яких доказів у відповідності до ст. 251 КУпАП на підтвердження виконання безпосередньо в день та час вчинення правопорушення і складення протоколу військових обов`язків до матеріалів справи не долучено.
Стосовно посилань особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на здійснення розгляду справи за його відсутність та неврахування судом клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із перебуванням на військовій службі, чим порушено ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Положеннями ст. 268 КУпАП визначено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, подавати заяви; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. 
З матеріалів справи вбачається наявність ордера на надання правничої допомоги особі, яка притягується до адміністративної відповідальності в Біляївському районному суді Одеської області адвокатом Бородавка Н.П. (а.с. 17). 
Також матеріалами справи підтверджується повідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника про дату, час та місце розгляду справи по суті (а.с. 33-35).
При цьому, за змістом ст. 268 КУпАП, на яку також посилається скаржник, обов`язкова участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за умови її належного повідомлення в даній категорії справи не є обов`язковою, а тому з підстав викладеного та, зважаючи на визначені положеннями ст. 277 КУпАП строки розгляду справ про адміністративні правопорушення, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність можливості здійснювати розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 та його захисника.
Щодо неврахування судом клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із проходженням особою військової служби, слід зазначити, що вказаному клопотанню судом першої інстанції вже надана відповідна правова оцінка за результатами якої ухвалено постанову про відмову у задоволенні такого клопотання (а.с. 32).
Будь-яких інших належних та обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції особою, яка притягується до адміністративної відповідальності не надано.
За положеннями п. 4 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Таким чином, з огляду на вищезазначене, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та не спростували правильні по суті висновки суду першої інстанції щодо підтвердження наявними матеріалами справи наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 251, 280, 283, 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – задовольнити.
Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Біляївського районного суду Одеської області від 13 січня 2026 року.
Апеляційну скаргуособи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 13 січня 2026 року – залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складений 28 травня 2026 року.

Суддя О.С. Комлева