ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 340/6482/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 ( суддя Кармазина Т.М.) в адміністративній справі №340/6482/24 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасувати рішення, зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
Позивач звертався до суду з позовом, в якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційний сум від 02.04.2024 року, що оформлене протоколом № 10/с, яким було відмовлено ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності;
зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплати одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , як інваліду ІІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, відповідно до ст.16 ЗУ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, в редакції яка діяла з 01.01.2007 до 01.01.2014 року Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою КМУ від 28.05.2008 № 499.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 02 квітня 2024 року, оформлене протоколом №10/с, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги. Зобов`язано Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю ІІІ групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, відповідно до ст.16 ЗУ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, в редакції яка діяла з 01.01.2007 до 01.01.2014 року та Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затвердженого постановою КМУ від 28.05.2008 № 499 та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду. У задоволенні решти позовних вимог – відмовлено. (а.с.77-80).
До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення від 26.11.2024 по справі №340/6482/24. 
Заява мотивована тим, що в разі врахування положень ст.ст.3, 8, ч.5 ст.17, ст.46 Конституції України, ст.7 КАС України, ч.2 та ч.7 ст.16 3акону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, положень Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” та Закону України “Про прожитковій мінімум”, то розмір його одноразової грошової допомоги у разі інвалідності, що настали, після звільнення зі служби внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження військової служби не може становити 0,2758 грн, а мінімальний розмір повинен становити 36-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на час виплати цієї допомоги. Тому, вважає, що суд у рішенні від 26.11.2024 в адміністративній справі №340/6482/24 зобов`язуючи Міністерство оборони України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю Ш групи, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, відповідно до ст.16 ЗУ “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, в редакції яка діяла з 01.01.2007 до 01.01.2014 року та Порядку №499 та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду, мав на увазі, що необхідно ураховувати положення ст.ст.3, 8, ч.5 ст.17, ст.46 Конституції України, ч.6 ст.7 КАС України, ч.2 та ч.7 ст.16 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей”, положень Закону України “Про індексацію грошових доходів населення” та Закону України “Про прожитковий мінімум”, та, що мінімальний розмір цієї допомоги повинен становити 36-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на час виплати цієї допомоги.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 у задоволені заяви відмовлено.
Позивач не погодився з ухвалою суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити заяву.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на прийняття оскаржуваної ухвали з порушенням норм процесуального права. Вказує, що відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для роз`яснення судового рішення.
У відзиві відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви позивача про роз`яснення рішення, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем не надано оцінки обставинам встановлення позивачу III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (довідка МСЕК серія 2-18ВБ № 122325 від 29.05.2007) з 29.05.2007 та наявності (відсутності) у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до положень статті 16 Закону №2011-ХІІ в редакції, яка діяла з 01.01.2007 до 01.01.2014 та Порядку № 499, а тому, враховуючи, що оскаржуване рішення відповідача є необґрунтованим, суд й вважав, що “належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути документи щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги позивачу в зв`язку з встановленням інвалідності та прийняти вмотивоване рішення, з урахуванням висновків суду, при цьому, суд звертає увагу, що правильність розрахунку та розміру одноразової грошової допомоги, не було предметом спору.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Згідно із частинами другою, третьою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частин першої, другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Аналіз вищезазначеної норми дає підстави для висновку про те, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом.
Необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для тих осіб, що будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.
Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні його змісту. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко збігаються з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування, і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.
Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.
Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповіді на нові або невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані або є незрозумілими для заінтересованих осіб.
Роз`ясненню підлягає судове рішення, яким суд розв`язав спір по суті, тобто якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин. Під роз`яснення підпадає винятково рішення, яке підлягає виконанню, й без такого роз`яснення його важко виконати або існує велика ймовірність його неправильного виконання.
Колегія суддів зазначає, що із заяви про роз`яснення судового рішення вбачається, що заявнику фактично не зрозумілий саме порядок та спосіб виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.03.2026.
Натомість чинним законодавством передбачено механізм надання роз`яснення змісту судового рішення, а не роз`яснення порядку його виконання.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08.08.2018 у справі № 808/1298/15, від 01.09.2020 у справі № 806/984/18, від 20.01.2021 у справі № 360/3711/19. 
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене, колегія суддів зауважує, що рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 труднощів для розуміння не викликає, суть рішення зрозуміла та недвозначна, спосіб, у який викладено резолютивну частину вказаної постанови не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.
Слід додати, що судове рішення, за роз`ясненням якого звернувся заявник, є чітким, зрозумілим та належним чином вмотивованим з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України.
З урахування вказаного вище, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про роз`яснення рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.03.2026.
При цьому, колегія суддів зазначає, що визначений ст. 254 КАС України механізм не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивів судового рішення, чи не знає способу або порядку його виконання. Суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто роз`яснення судового рішення виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.
Інші доводи апеляційної скарги та заперечення означених висновків колегії суддів не спростовують.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.03.2026 в адміністративній справі №340/6482/24 залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили 29 травня 2026 року та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 02 червня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко 

суддя Л.А. Божко 

суддя Ю. В. Дурасова