Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 червня 2026 р. № 520/2462/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 20.11.2025 року №101650007904;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області, зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи в колгоспі імені ХХІ з`їзду КПСС Красногвардійського району Кримської обл., який 29.01.1993 року було перейменовано на агрофірму-колгосп "Нива" з 06.05.1988р. по 28.01.1993р.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 13.11.2025 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Однак відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 20.11.2025 року №101650007904. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.
Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову, зазначивши, що ГУ ПФУ в Тернопільській області прийняло правомірне рішення про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Відповідач просить відмовити в задоволенні позову.
Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, зазначає наступне.
Судом встановлено, 13.11.2025 позивач звернулась до територіального органу пенсійного фонду з заявою про призначення пенсії за віком згідно зі ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV ( далі- Закон №1058-ІV). 
20.11.2025 рішенням ГУ ПФУ в Харківській області №101650007904 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
У рішенні зазначено, що за доданими до страхового стажу не зараховано період роботи з 06.05.1988 по 28.01.1993 згідно запису у трудовій книжці колгоспника серії НОМЕР_1 від 12.05.1988, оскільки відсутня довідка про встановлений мінімум та фактично відпрацьовані вихододні у колгоспі".
Вважаючи протиправним рішення ГУ ПФУ в Харківській області №101650007904 від 22.11.2025 про відмову у призначенні їй пенсії за віком, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.
Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV(Закон № 1058-IV).
Згідно з ч. 1ст. 8 Закону № 1058-IVправо на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
За приписами ч.1 ст.9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно з ч.1 ст.26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Відповідно до ч.2 ст.26 Закону №1058-IV, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.
Згідно з ч. 1ст. 24 Закону №1058-IVстраховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2ст. 24 Закону №1058-IV).
Частиною 4ст. 24 Закону №1058-IVпередбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
У законодавстві, що діяло до 01.01.2004, зокрема, у ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ ( далі - Закону № 1788-ХІІ)передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Так,ст.62 Закону № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 , за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.
Так відповідно до трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 дата заповнення 12.05.1988 року у спірний період з 06.05.1988 по 28.01.1993 року, в графі "відомості про прийом у члени колгоспу, про припинення членства у колгоспі з зазначенням причин", позивач була прийнята до колгоспу імені ХХІ з`їзду КПСС Красногвардійського району Кримської обл., який 29.01.1993 року було перейменовано на агрофірму-колгосп "Нива".
Суд також зауважує, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а недоліки у трудовій книжці, і право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки (вина позивача відсутня).
Відповідний правовий висновок, викладений в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 у справі №754/14989/15-а.
Так, в трудовій книжці позивача на сторінці трудова участь в загальному господарстві зазначені відомості трудової участі в громадському господарстві, зокрема, про виконання річних мінімумів трудової участі. 
На сторінках 18-19трудової книжки є такі записи:
1. 1988 рік, прийнятий колгоспом трудовий мінімум - 188, виконання річного мінімуму 97;
2. 1989 / 280 / 306;
3. 1990 / 280 / 280;
4. 1991 / 280 / 314;
5. 1992 / 280 / 306;
6. 1993 / 280 / 294;
7. 1995 / - / -;
8. 1996 / - / -;
9. 1997 / 218 / 218.
Таким чином, суд зазначає, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 від 12.05.1988 містить відомості про встановлений мінімум та фактичну кількість відпрацьованих позивачем днів в колгоспі.
При цьому, суд враховує, що вказані записи зроблені у хронологічній послідовності, відсутні ознаки виправлень, у відповідній графі наведені підстави для внесення відповідних записів. Крім того, записи засвідчені підписом відповідальної особи та скріплені печаткою підприємства.
Доказів, які б свідчили про недостовірність записів у трудовій книжці позивача відповідачем не наведено.
Судом також приймаються до уваги доводи позивача, про те що інших доказів, крім наданих позивачем органу пенсійного фонду разом із заявою про призначення пенсії, вона надати не може, так як трудовий архів де зберігається відповідна інформація, знаходиться на тимчасово окупованій території АК Крим.
Суд зазначає, що ненадання додаткових документів на підтвердження страхового стажу не може бути правомірною підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист в питанні призначення пенсії за віком.
Отже, з наданої позивачем трудової книжки можна встановити встановлені мінімуми трудової участі в громадському господарстві та фактичну кількість відпрацьованих днів у роботи в колгоспі імені ХХІ з`їзду КПСС Красногвардійського району Кримської обл., який 29.01.1993 року було перейменовано на агрофірму-колгосп "Нива" з 06.05.1988р. по 28.01.1993р, у зв`язку з чим суд вважає зазначену підставу для відмови у зарахуванні періодів роботи до страхового стажу необґрунтованими.
З огляду на викладене, суд вважає, що спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 20.11.2025 року №101650007904 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.
З метою ефективного захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати до страхового стажу період роботи в колгоспі імені ХХІ з`їзду КПСС Красногвардійського району Кримської обл., який 29.01.1993 року було перейменовано на агрофірму-колгосп "Нива" з 06.05.1988р. по 28.01.1993р. та повторно розглянути заяву від 13.11.2025 року про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду. 
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст.139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 20.11.2025 року №101650007904 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області зарахувати до страхового стажу період роботи в колгоспі імені ХХІ з`їзду КПСС Красногвардійського району Кримської обл., який 29.01.1993 року було перейменовано на агрофірму-колгосп "Нива" з 06.05.1988р. по 28.01.1993р. та повторно розглянути заяву від 13.11.2025 року про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду. 
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 1064 (одна тисяча шістдесят чотири ) грн. 96 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Ольга ГОРШКОВА