СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2026 року м. Харків Справа № 922/2860/18

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Жельне С.Ч., суддя Россолов В.В.,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2860/18 за позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, місто Київ, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота", місто Харків, 
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: 
1) Публічне акціонерне товариство "Банк Золоті Ворота", м. Харків, 2) Національний банк України, м. Київ,
до відповідачів:
ФО ОСОБА_2 , м. Харків, 
ФО ОСОБА_3 , м. Харків, 
ФО ОСОБА_4 , м. Харків, 
ФО ОСОБА_5 , м. Харків, 
ФО ОСОБА_6 , м. Харків, 
ФО ОСОБА_1 , м. Харків, 
ФО ОСОБА_7 , м. Харків, 
ФО ОСОБА_8 , м. Харків, 
ФО ОСОБА_9 , м. Харків, 
про стягнення коштів в розмірі 618 682 051, 50грн

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд), що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота" (надалі - Банк), звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про стягнення солідарно з відповідачів заподіяної АТ "Банк Золоті Ворота" та його кредиторам шкоди у розмірі про стягнення заборгованості в розмірі 563 237 952, 96грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 24.10.2019, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2021, у справі №922/2860/18 у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 25 липня 2022 року скасовано рішення Господарського суду Харківської області від 24.10.2019 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 29.11.2021 у справі №922/2860/18. Справу №922/2860/18 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.10.2022 прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення позовних вимог, подану в порядку статті 46 ГПК України (вх.№10937 від 30 вересня 2022 року) разом з додатковими поясненнями (вх.№10938 від 30 вересня 2022 року), відповідно до яких позивач збільшив позовні вимоги до 618 682 051, 50грн.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 09.05.2023 у даній справі залучено ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 до участі у справі №922/2860/18 як правонаступників першого відповідача – померлого ОСОБА_10 .
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.06.2023 у даній справі залучено ОСОБА_8 до участі у справі №922/2860/18 як правонаступника померлого ОСОБА_11 .
Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 у справі №922/2860/18 у задоволенні позову Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота", відмовлено.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота", задоволено. Рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 у справі №922/2860/18 скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на користь Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота" заподіяну АТ "Банк Золоті Ворота" та його кредиторам шкоду у розмірі 618 682 051, 50грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України 68 522, 22грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 82 226, 66грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України 68 522, 22грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 82 226, 66грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Державного бюджету України 68 522, 22грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 82 226, 66грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь Державного бюджету України 68 522, 22грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 82 226, 66грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь Державного бюджету України 68 522, 22грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 82 226, 66грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України 68 522, 22грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 82 226, 66грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Державного бюджету України 68 522, 22грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 82 226, 66грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Стягнуто з ОСОБА_8 на користь Державного бюджету України 68 522, 22грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 82 226,66 грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції. Стягнуто з ОСОБА_9 на користь Державного бюджету України 68 522, 22грн судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції, 82 226, 66грн судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.
Постановою Верховного Суду від 27.01.2026 відмовлено в задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про передачу справи №922/2860/18 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. Відмовлено у задоволенні клопотань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про передачу справи №922/2860/18 на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Відмовлено у задоволенні клопотання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання зловживання процесуальними правами з боку ОСОБА_8 та її представника - адвоката Горшкової Галини Іванівни. Касаційну скаргу ОСОБА_8 , поданою в своїх інтересах та в інтересах її неповнолітнього сина ОСОБА_9 , та касаційну скаргу ОСОБА_5 , до якої приєднався ОСОБА_1 , задоволено частково. Постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 у справі №922/2860/18 скасовано. Справу №922/2860/18 передано на новий розгляд до Східного апеляційного господарського суду.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.05.2026 апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота", задоволено частково. Рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 у справі №922/2860/18 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та ухвалено в цій частині нове рішення про закриття провадження у справі №922/2860/18 в частині позовних вимог Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що діє як ліквідатор Публічного акціонерного товариства "Банк Золоті Ворота", до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 . У решті рішення Господарського суду Харківської області від 12.08.2024 у справі №922/2860/18 залишено без змін. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_5 витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 109 635, 55грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання заяви про приєднання до касаційної скарги у розмірі 3 028грн. Стягнуто з Державного бюджету України на користь  ОСОБА_8 витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 233 400, 00грн.
25.05.2026 до Східного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить суд стягнути з позивача на свою користь судові витрати на правничу допомогу в сумі 160 577, 62грн. 
До заяви ОСОБА_1 додані копії договору №03/10-22 про надання правової (правничої) допомоги від 03.10.2022, додаткової угоди №1 від 01.10.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги №03/10-22 від 03.10.2022, додаткової угоди №2 від 03.10.2024 до договору про надання правової (правничої) допомоги №03/10-22 від 03.10.2022, рахунку-фактури №СФ-2 від 28.02.2025, звіту про обсяг та витрачений час на надання професійної правничої допомоги у суді апеляційної інстанції за договором №03/10-22 від 03.10.2022 та додаткової угоди №2 від 03.10.2024 у справі №922/2860/18 (деталізація наданих послуг) від 28.02.2025, акту прийому-передачі наданих послуг №2 від 28.02.2025 по наданню правової (правничої) допомоги за договором №03/10-22 від 03.10.2022, рахунку-фактури №СФ-3 від 30.01.2026, звіту про обсяг та витрачений час на надання професійної правничої допомоги у суді касаційної інстанції за договором №03/10-22 від 03.10.2022 та додаткової угоди №2 від 03.10.2024 у справі №922/2860/18 (деталізація наданих послуг) від 30.01.2026, акту прийому-передачі наданих послуг №3 від 30.01.2026 по наданню правової (правничої) допомоги за договором №03/10-22 від 03.10.2022, рахунку-фактури №СФ-4 від 20.05.2026, звіту про обсяг та витрачений час на надання професійної правничої допомоги у суді касаційної інстанції за договором №03/10-22 від 03.10.2022 та додаткової угоди №2 від 03.10.2024 у справі №922/2860/18 (деталізація наданих послуг) від 20.05.2026, акту прийому-передачі наданих послуг №4 від 20.05.2026 по наданню правової (правничої) допомоги за договором №03/10-22 від 03.10.2022.
26.05.2026 до Східного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 повторно надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить залишити без розгляду попередню заяву, оскільки у зв`язку із технічним збоєм в системі "Електронний суд", вона не була відправлена учасникам справи.
До заяви про ухвалення додаткового рішення заявником додані аналогічні додатки, як до заяви від 25.05.2026, та докази її надсилання учасникам справи.
Згідно з витягом з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 26.05.2026, для розгляду заяви визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Жельне С.Ч., суддя Россолов В.В.
Відповідно до положень частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 19.05.2026 представник ОСОБА_1 - адвокат Феленко С.О. повідомив суд, що відповідні докази понесених судових витрат на професійну правничу допомогу будуть подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.
Судова колегія встановила, що ОСОБА_1 у встановлений законом строк (з урахуванням вихідних днів) подано заяву про ухвалення додаткового рішення із доданими до неї доказами на підтвердження понесення ним витрат на професійну правничу допомогу, оскільки фактично заява була подана 25.05.2026, а 26.05.2026 додатково були подані докази її надсилання учасникам справи.
Відповідно до статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а в разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати - без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.05.2026 прийнято заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення до розгляду. Постановлено розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення здійснити без повідомлення учасників справи. Запропоновано учасникам справи у строк до 04.06.2026 подати заперечення на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення (у разі їх наявності).
Копія ухвали надіслана на поштові адреси відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , у яких відсутні електронні кабінеті, та вручена учасникам справи: позивачу, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 та третім особам у підсистемі "Електронний суд", користувачами якої вони є.
04.06.2026 до Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшли заперечення на заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, в якій позивач просить залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду з підстави пропуску строку її подання або з підстави підписання неповноважним представником, або відмовити у її задоволенні з підстав, наведених у цих запереченнях. Також позивач просить постановити окрему ухвалу за фактом надання суду підроблених документів щодо понесених відповідачем судових витрат. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що:
- ОСОБА_1 пропустив строк подання доказів понесення судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки обидві заяви були подані до суду 26.05.2026; перевірка дати накладення електронно-цифрового підпису на заяву ОСОБА_1 , сформовану в системі "Електронний суд" 25.05.2026, показала, що підпис представника заявника, адвоката Феленка С.О., на вказану заяву було накладено 26.05.2026 о 00:03:52;
- жоден з документів, долучених до заяви про ухвалення додаткового рішення не підписані ні ОСОБА_1 , ні адвокатом Феленко С.О., у тому числі і договір №03/10-22 про надання правової (правничої) допомоги. Замість підписів на подані до суду документи накладено графічне зображення підписів з печаткою. У таких діях адвоката вбачаються ознаки злочину, відповідальність за який передбачена статтею 358 КК України (підроблення та/або використання завідомо підроблених документів); 
- ОСОБА_1 у відзиві від 14.10.2022 не було заявлено орієнтовного розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 
- ОСОБА_1 не направив копії заяви та доданих до неї документів ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 ;
- заявлені ОСОБА_1 витрати не підтверджені належними та допустимими доказами, не пов`язані із отриманням правової допомоги, їх розмір є неспівмірним виконаній роботі та не є реальним.
08.06.2026 до Східного апеляційного господарського суду від ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення, в яких останній просить задовольнити заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та відмовити у задоволенні клопотання позивача про постановлення окремої ухвали, виходячи з такого:
- ОСОБА_1 підтверджує, що укладав подані його адвокатом документи до суду, узгоджував їх зміст; фактично правова допомога надавалась;
- заявник пояснює, що зважаючи на дистанційний характер роботи та специфіку умов воєнного стану, вони з адвокатом оперативно погоджували та підтверджували тексти договору, додаткових угод та актів приймання-передачі шляхом обміну файлами у форматі PDF, на яких містяться підписи.
До цих пояснень ОСОБА_1 подані скан-копії договору, додаткових угод та актів із власноручними підписами сторін на паперових носіях.
09.06.2026 до Східного апеляційного господарського суду від представника ОСОБА_1 – адвоката Феленка С.О. також надійшли додаткові пояснення щодо заперечень Фонду, в яких адвокат зазначає наступне:
- Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є третьою особою щодо укладеного ОСОБА_1 з адвокатом Феленко С.О. договору про надання правової (правничої) допомоги і не має правових підстав втручатися у погоджений сторонами порядок фіксації їхнього волевиявлення, якщо між самими сторонами немає жодного спору;
- ОСОБА_1 (як клієнт) повністю визнає обсяг наданої правничої допомоги, підтверджує реальність виконання робіт адвокатом (що також чітко відображено в матеріалах справи у вигляді поданих скарг, заперечень, участі в засіданнях) та підтверджує суму сформованого гонорару (до суду подано його письмові пояснення з цього приводу). Жодних претензій між сторонами договору немає. Твердження позивача про "підробку" документів є безпідставними;
- з метою усунення сумнівів позивача або суду, викликаних особливостями конвертації файлів під час дистанційного обміну копіями, до матеріалів справи надано скан-копії раніше поданих документів (примірників договору, додаткових угод, актів, рахунків та звітів), які містять власноручні підписи сторін та відбиток печатки;
- при поданні 25.05.2026 заяви про ухвалення додаткового рішення сторонам справи були надіслані додані до неї докази. Так, при первинній подачі цієї заяви і доданих до неї документів 25.05.2026 вбачається, що з переліку додатків вказані документи відсутні, а коли подивитись через розділ "Картка руху документів", то ці документи були надіслані на адресу сторін разом із первинною заявою від 25.05.2026, в тому числі і на адресу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та на адресу представника ОСОБА_13 . Це додатково свідчить про те, що технічний збій все таки мав місце в даному випадку;
- наведені доводи та аргументи представника позивача у запереченнях від 04.06.2026 щодо неспівмірності заявлених витрат на професійну правничу допомогу є безпідставними та необґрунтованими і такими, які ґрунтуються на суб`єктивній думці і припущеннях.
10.06.2026 до Східного апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення, які останній просить врахувати при вирішенні питання про залишення заяви адвоката Феленка С.О. без розгляду. Вважає, що після розкриття обману щодо подання суду підроблених документів ОСОБА_1 та адвокат Феленко С.О. здійснили підписання вищевказаних документів, копії яких 08.06.2026 року та 09.08.2026 року надали суду. В будь-якому випадку ці підписані сторонами документи були надані суду 08.06.2026 року та 09.06.2026 року, тобто з порушенням процесуального строку. Також позивач посилається на те, що на дату подання заяв про ухвалення додаткового рішення від 26.05.2026 року між ОСОБА_1 та адвокатом Феленком С.О. не існувало укладеного в належній формі договору про надання правової допомоги, і заява подана неповноважним представником.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, судова колегія зазначає, що відповідно до частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення надійшла 25.05.2026.
Разом з тим, відповідно до витягу з табелю обліку використання робочого часу суддів Східного апеляційного господарського суду, суддя-доповідач Гребенюк Н.В. перебувала у відпустці з 01.06.2026 по 12.06.2026 включно.
З метою забезпечення принципу незмінності складу суду, заява ОСОБА_1 розглядається судом впродовж розумного строку в контексті встановлених пунктом 1 статті 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року гарантій, з урахуванням приписів пункту 10 частини 3 статті 2 та частини 2 статті 114 ГПК України, якими встановлено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом, а строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.
Щодо доводів позивача, що заява від ОСОБА_1 надійшла з пропуском встановленого частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строку, оскільки підпис представника заявника, адвоката Феленка С.О., на вказану заяву було накладено 26.05.2026 о 00:03:52, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.
Як вбачається із поданих ОСОБА_1 до Східного апеляційного господарського суду заяв про ухвалення додаткового рішення, заява з доданими до неї документами була сформована в системі "Електронний суд" представником ОСОБА_1 – адвокатом Феленком С.О. 25.05.2026, про що має місце відповідна відмітка на заяві. 
26.05.2026 від ОСОБА_1 надійшла аналогічна заява про ухвалення додаткового рішення з доказами її надсилання учасникам справи.
Судова колегія зазначає, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено право людини на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції – ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
При застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції.
Пунктами 24-28 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 №1845/0/15-21, визначено, що підсистема "Електронний суд" (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, між користувачем цієї підсистеми та Вищою радою правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.
Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо), пов`язані з розглядом справ у суді, можуть подаватися до суду в електронній формі виключно з використанням підсистеми "Електронний суд", якщо інше не визначено процесуальним законодавством чи цим Положенням.
Електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.
До створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо). Відповідні додані файли (додатки) підписуються кваліфікованим електронним підписом користувачів разом зі створеними в Електронному суді документами, до яких вони додаються.
Дата та час підписання документа в Електронному суді, а також дата та час його надсилання автоматично зберігаються і не підлягають корегуванню.
Враховуючи, що на заяві ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення позначено, що "Документ сформований в системі "Електронний суд" 25.05.2026, судова колегія вважає, що заява подана у встановлений процесуальним законодавством строк. А доводи Фонду про те, що електронний підпис представника ОСОБА_1 було накладено 26.05.2026 о 00:03:52 не можуть бути підставою для залишення заяви без розгляду, оскільки розцінюються судом як надмірний формалізм, що є неприпустимим.
Не може бути підставою для залишення заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення без розгляду і відсутність доказів її надсилання відповідачам ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Судова колегія зазначає, що заява про ухвалення додаткового рішення була подана представником ОСОБА_1 у підсистемі "Електронний суд" та надіслана учасникам справи, користувачами якої вони є. Вказані позивачем відповідачі не мають електронних кабінетів; згідно матеріалів справи поштову кореспонденцію тривалий час взагалі не отримують.
За загальним правилом, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. Отже, витрати одного з відповідачів у даній справі можуть бути покладені лише на позивача. У поданій заяві ОСОБА_1 просить стягнути з позивача на свою користь судові витрати на правничу допомогу в сумі 160 577, 62грн
Відтак, з метою забезпечення права позивача на подання заперечень щодо обґрунтованості заявлених ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу, заява про ухвалення додаткового рішення з доданими до неї доказами на підтвердження понесених витрат має бути надіслана, перш за все, позивачу, що було здійснено заявником. Отримання позивачем доказів, наданих ОСОБА_1 , в обґрунтування розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу забезпечує принцип змагальності сторін у справі. А неотримання вказаними відповідачами заяви про ухвалення додаткового рішення з доказами, які жодним чином не стосуються їх прав, обов`язків та/або інтересів не є підставою для неврахування судом наданих ОСОБА_1 доказів щодо понесених судових витрат, які він просить стягнути з позивача на свою користь.
Крім того, помилковими є доводи позивача, що заява про ухвалення додаткового рішення підписана неуповноваженим представником Комаркова Д.В. Як вбачається із поданої заяви, остання підписана представником ОСОБА_1 – адвокатом Феленко С.О., який діє на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги серії ВВ №1025738.
Відповідно до частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України, повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".
Отже, заява про ухвалення додаткового рішення підписана уповноваженим представником Комаркова Д.В.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає наступне.
За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).
Разом з тим, згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 Господарського процесуального кодексу України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): 
- подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; 
- зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Щодо доводів Фонду, що ОСОБА_1 у першій заяві по суті спору - відзиві на апеляційну скаргу від 14.10.2022 не було заявлено орієнтовного розрахунку суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, що є підставою для залишення заяви ОСОБА_1 без задоволення, судова колегія зазначає таке.
Частинами першою та другою статті 124 Господарського процесуального кодексу України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Верховний Суд у постанові від 11.05.2026 у справі №905/521/24, на яку посилається Фонд у своїх запереченнях, зазначено, що положення частини другої статті 124 ГПК України передбачають право, а не імперативний обов`язок суду відмовити у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Застосування відповідних положень статті 124 ГПК України належить до дискреційних повноважень суду та вирішується ним у кожному конкретному випадку з урахуванням встановлених обставин справи, а також інших чинників, а сторона не позбавлена права доводити розмір фактично понесених витрат під час розгляду спору. 
Подібний висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.10.2024 у справі №922/2826/23, від 19.06.2024 у справі №910/14962/21.
Тобто, сам по собі факт неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору не є безумовною та абсолютною підставою для відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат.
Подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.
З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що відмова у відшкодуванні витрат на правову допомогу є правом суду, а не обов`язком, реалізація якого є наслідком доведення стороною обставин того, що неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які ця особа понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, порушило принцип змагальності та завадило стороні спору належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.
Такі висновки щодо застосування частини другої статті 124 Господарського процесуального кодексу України викладені у постановах Верховного Суду від 12.12.2019 у справі №922/1897/18, від 24.12.2019 у справі №909/359/19, від 13.02.2020 у справі №911/2686/18, від 19.02.2020 у справі №910/16223/18, від 21.05.2020 у справі №922/2167/19, від 10.12.2020 у справі №922/3812/19, від 31.03.2021 №916/2087/18, від 22.06.2023 у справі №912/164/20, від 29.08.2023 у справі №911/174/22, від 13.06.2023 у справі №923/515/21, від 28.11.2023 у справі №947/21726/20, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21, постанові Верховного Суду від 08.02.2024 у справі №295/3068/20. Судова практика є сталою та послідовною.
У спірних правовідносинах Фонд не посилається на обставини, що внаслідок неподання ОСОБА_1 попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які він поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, позивач не зміг належним чином висловити свої міркування щодо їх обґрунтованості та співмірності заявлених до стягнення витрат.
Згідно матеріалів справи, Фондом подано суду відповідні заперечення щодо обґрунтованості заявленого ОСОБА_1 розміру судових витрат, яким судом апеляційної інстанції буде надана відповідна правова оцінка.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. 
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Дослідивши надані Комарковим Д.В. докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне. 
Для надання правової (правничої) допомоги в рамках справи №922/2860/18 ОСОБА_1 із адвокатом Феленко С.О. було укладено договір №03/10-22 від 03.10.2022 (далі – Договір), відповідно до умов якого Адвокат зобов`язується за дорученням або заявою Клієнта надавати останньому правову допомогу щодо представництва та захисту прав і інтересів Клієнта в судах всіх інстанцій, а також в органах державної виконавчої служби, органах державної податкової служби, органах державної влади, на підприємствах, в установах, організаціях всіх форм власності, в тому числі в правоохоронних органах (органах поліції) та органах прокуратури, в страхових компаніях в справах, що стосуються Клієнта, а Клієнт зобов`язується сплатити гонорар (винагороду) за надану правничу допомогу на умовах, визначених Договором та витрати, необхідні для виконання його доручень (копія даного договору мається в матеріалах справи). 
Згідно додаткової угоди №1 від 01.10.2024 сторонами було внесено зміни до Договору, зокрема, пункт 3.1 Договору було викладено в наступній редакції: "Розмір, порядок і умови оплати гонорару визначаються сторонами в Додатковій угоді до даного Договору". Крім цього, пункт 5.1. Договору було викладено в новій редакції, а саме: "Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 03.10.2026 року включно". 
У додатковій угоді №2 від 03.10.2024 до даного Договору сторони визначили наступне: - за процесуальне представництво прав та інтересів Клієнта у кожному судовому засіданні в суді апеляційної інстанції розмір гонорару за надання правової допомоги за даним Договором становить 4 000,00 (чотири тисячі грн. 00 коп.) грн. без ПДВ. Вказаний розмір гонорару може бути змінений за взаємною згодою сторін (пункт 1.1. Додаткової угоди №2); - за процесуальне представництво прав та інтересів Клієнта у кожному судовому засіданні в суді касаційної інстанції розмір гонорару за надання правової допомоги за даним Договором становить 5 500, 00 (п`ять тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) грн. без ПДВ. Вказаний розмір гонорару може бути змінений за взаємною згодою сторін (пункт 1.2. Додаткової угоди №2); - у разі, якщо за характером надання правничої допомоги виникне необхідність в підготовленні процесуальних документів та/або вчинення інших додаткових дій, то гонорар за таку додаткову правничу допомогу визначається у відповідних рахунках та фіксується в акті приймання-передачі наданих послуг (пункт 1.3. Додаткової угоди №2); - оплата гонорару здійснюється Клієнтом на користь Адвоката на умовах післяплати протягом 6 (шести) календарних місяців з моменту набрання законної сили рішенням суду у справі №922/2860/18, яким у задоволенні позову буде відмовлено (пункт 1.4. Додаткової угоди).
Загальний розмір витрат Комаркова Д.В. на професійну правничу допомогу адвоката при розгляді даної справи в суді апеляційної та касаційної інстанції складає 160 577, 62 грн, який складається з наступного: 
- з витрат в розмірі 59 531, 20грн під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції в період вересень 2024 – лютий 2025 і підтверджується звітом про обсяг та витрачений час від 28.02.2025, актом наданих послуг №2 від 28.02.2025 та рахунком-фактурою №СФ-2 від 28.02.2025; 
- з витрат в розмірі 75 940, 90грн під час розгляду даної справи в суді касаційної інстанції в період березень 2025 – січень 2026 і підтверджується звітом про обсяг та витрачений час від 30.01.2026, актом наданих послуг №3 від 30.01.2026 та рахунком-фактурою №СФ-3 від 30.01.2026; 
- з витрат в розмірі 25 105, 52грн під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції в період березень 2026 – травень 2026 і підтверджується звітом про обсяг та витрачений час від 20.05.2026, актом наданих послуг №4 від 20.05.2026 та рахунком-фактурою №СФ-4 від 20.05.2026.
Судова колегія відхиляє доводи позивача, що жоден з документів, долучених до заяви про ухвалення додаткового рішення не підписані ні Комарковим Д.В., ні адвокатом Феленко С.О., у тому числі і договір №03/10-22 про надання правової (правничої допомоги), а замість підписів на подані до суду документи накладено графічне зображення підписів з печаткою, виходячи з такого.
Матеріали справи не містять доказів визнання недійсними договору про надання правничої допомоги та додаткових угод до нього. 
Згідно з пунктом 7.3 Договору про надання правничої допомоги №03/10-22 від 03.10.2022, сторони погодили, що ділове листування, доручення та обмін документами може здійснюватися у письмовій формі за допомогою електронної пошти та інших засобів зв`язку
Комарков Д.В. надав до суду пояснення, відповідних до яких зазначив, що між ним та адвокатом Феленком С.О. дійсно був укладений Договір про надання правової (правничої) допомоги №03/10-22 від 03.10.2022 року, а також Додаткова угода №1 від 01.10.2024 року, Додаткова угода №2 від 03.10.2024 року та акти приймання-передачі наданих послуг, які подані до суду разом із заявою про ухвалення додаткового рішення. Також Комарков Д.В. підтвердив, що він погоджував зміст зазначених документів. Правнича допомога у справі №922/2860/18 фактично надавалася йому адвокатом Феленком С.О. протягом розгляду справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій. Обсяг виконаної роботи, відображений у поданих до суду звітах та актах, відповідає фактично наданим послугам. Заперечень щодо якості, обсягу чи вартості наданої правничої допомоги він не має.
До пояснень Комарковим Д.В. надані скан-копії договору, додаткових угод та актів із власноручними підписами сторін на паперових носіях.
У цьому контексті колегія суддів звертається до висновків, які викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №925/331/20, зокрема, що: "…. наявність в окремому документі помилки, чи неточності у його оформленні, не є підставою для висновку про відсутність понесення заявником витрат на професійну правничу допомогу адвоката, якщо з матеріалів справи вбачаються обставини фактичного надання такої правової допомоги, адже певні недоліки в заповненні документів носять виключно оціночний характер……".
Доречними є доводи представника ОСОБА_1 – адвоката Феленка С.О., що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб є третьою особою щодо укладеного ОСОБА_1 з адвокатом Феленко С.О. договору про надання правової (правничої) допомоги і не має правових підстав втручатися у погоджений сторонами порядок фіксації їхнього волевиявлення, якщо між самими сторонами немає жодного спору.
Доводи позивача про підробку наданих Комарковим Д.В. документів є виключно припущеннями позивача без їх підтвердження належними та допустимими доказами. 
Оскільки матеріалами справи підтверджується надання ОСОБА_1 адвокатом Феленко С.О. правової допомоги та понесення Комарковим Д.В. витрат на професійну правничу допомогу, такі витрати мають бути відшкодовані позивачем.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У частині 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі №914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи була їх сума обґрунтованою.
У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. 
Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що згідно акту прийому-передачі наданих послуг №2 від 28.02.2025, адвокатом надано такі послуги:
1. Вивчення апеляційної скарги – 7 000, 00грн.
2. Підготовка, складення та подання відзиву на апеляційну скаргу – 20 000, 00грн.
3. Підготовка та подання заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції – 1 500, 00грн.
4. Поштові витрати на відправлення кореспонденції – 1 031, 20грн.
5. Підготовка та подання до суду додаткових пояснень від 26.11.2024 – 10 000, 00грн.
6. Підготовка та подання до суду додаткових пояснень від 07.01.2025 – 8 000, 00грн.
7. Участь в 3 судових засіданнях – 12 000, 00грн.
Загальна вартість наданої правової допомоги в суді апеляційної інстанції в період 09.09.2024 – 13.02.2025 - 59 531, 20грн.
Дослідивши вказаний акт прийому-передачі наданих послуг, судова колегія зазначає, що така послуга, як вивчення апеляційної скарги фактично входить до складу послуги: підготовка, складання, та подання відзиву на апеляційну скаргу, тому заявлені витрати у розмірі 7 000, 00грн є необґрунтованими. 
Вартість подання шаблонної заяви про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції є очевидно завищеною. Вартість поштових витрат на відправлення поштової кореспонденції у розмірі 1 031, 20грн підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями, що спростовує доводи позивача про відсутність у матеріалах справи доказів понесення ОСОБА_1 витрат на відправлення поштової кореспонденції. Проте, матеріали справи не містять поданих ОСОБА_1 додаткових пояснень від 07.01.2025, отже, заявлені витрати у розмірі 8 000, 00грн є безпідставними. Участь адвоката у 3 судових засіданнях підтверджується матеріалами справи.
Згідно акту прийому-передачі наданих послуг №3 від 30.01.2026, адвокатом надано такі послуги:
1. Вивчення постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 – 8 000, 00грн.
2. Підготовка, складення та подання касаційної скарги – 12 000, 00грн.
3. Підготовка, складення та подання заяви про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_5 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 - 20 000, 00грн
4. Підготовка та подання заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції – 1 500, 00грн.
5. Підготовка та подання заяви про зупинення виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 – 10 000, 00грн.
6. Підготовка та подання до суду заперечень на клопотання Фонду щодо передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду – 12 000, 00грн
7. Поштові витрати про надсилання процесуальних документів сторонам у справі – 1 440, 90грн
8. Участь у 2 судових засіданнях – 11 000, 00грн.
Загальна вартість наданої правової допомоги в суді касаційної інстанції в період 17.03.2025 – 27.01.2026 – 75 940, 90грн.
Дослідивши вказаний акт прийому-передачі наданих послуг, судова колегія зазначає, що касаційну скаргу ОСОБА_1 було повернуто ухвалою Верховного Суду від 11.06.2025, відтак, безпідставним є заявлення понесених витрат у розмірі 12 000, 00грн за подання касаційної скарги. Така послуга, як вивчення постанови фактично входить до складу послуги: підготовка, складення та подання заяви про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_5 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025, тому заявлені витрати у розмірі 8 000, 00грн є необґрунтованими. 
Разом з тим, заявлені витрати за підготовку, складення та подання заяви про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_5 на постанову Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 у розмірі 20 000, 00грн, судова колегія розцінює завищеними, оскільки положення статті 297 ГПК України не містять вимог щодо форми і змісту заяви про приєднання до касаційної скарги. Разом з тим, із цієї норми вбачається, що приєднання до касаційної скарги означає, що на розгляді суду касаційної інстанції знаходяться доводи та вимоги, до яких має намір приєднатися заявник. Стаття 297 ГПК України не містить положень, які б надавали ОСОБА_1 право наводити у заяві про приєднання до касаційної скарги нові доводи чи вказувати інші вимоги щодо оскаржуваного у касаційному порядку судового рішення. Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 06.07.2022 у справі №32/77т виснувала, що приєднання до касаційної скарги згідно зі статтею 297 ГПК України передбачає реалізацію учасником справи права на підтримання доводів касаційної скарги особи, на стороні якої заявник виступав, без можливості доповнення доводів касаційної скарги новими аргументами та їх обґрунтуванням. Вимоги заяви про приєднання до касаційної скарги є похідними від вимог касаційної скарги, що унеможливлює заявлення в такій заяві самостійних доводів щодо підстав оскарження рішень судів попередніх інстанцій. Відтак, фактично у поданій заяві про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_1 лише підтримав касаційну скаргу ОСОБА_5 .
Витрати за надання адвокатом послуг, перелічених у пунктах 4-6 акту є очевидно завищеними, фактично стосуються процедурних питань під час розгляду справи в суді касаційної інстанції, що не зачіпають суть спору.
Участь адвоката Феленка С.О. у двох судових засіданнях підтверджується матеріалами справи; поштові витрати про надсилання процесуальних документів у розмірі 1 023, 90грн також підтверджується матеріалами справи; решта заявлених поштових витрат щодо надсилання касаційної скарги є безпідставними, оскільки, як зазначено вище, касаційну скаргу ОСОБА_1 було повернуто Верховним Судом.
Згідно акту прийому-передачі наданих послуг №4 від 20.05.2026, адвокатом надано такі послуги:
1. Підготовка, складення та подання додаткових пояснень на апеляційну скаргу Фонду – 15 000, 00грн.
2. Підготовка та подання заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції – 1 500, 00грн.
3. Поштові витрати про надсилання процесуальних документів сторонам у справі – 605, 52грн.
4. Участь у 2 судових засіданнях – 8 000, 00грн.
Загальна вартість наданої правової допомоги в суді апеляційної інстанції в період 01.03.2026 – 19.05.2026 складає 25 105, 52грн. 
Дослідивши вказаний акт прийому-передачі наданих послуг, судова колегія зазначає, що поштові витрати у розмірі 605, 52грн підтверджуються матеріалами справи. Участь адвоката Феленка С.О. у двох судових засіданнях також підтверджується матеріалами справи.
Крім зазначеного, судова колегія враховує, що правова позиція ОСОБА_1 була сталою і не зазнавала змін протягом розгляду справи в судах апеляційної та касаційної інстанцій, відповідно, адвокат Феленко С.О., надаючи правову допомогу ОСОБА_1 в суді касаційної інстанції під час перегляду постанови Східного апеляційного господарського суду від 13.02.2025 та в суді апеляційної інстанції після скасування вказаної постанови і направлення справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до постанови Верховного Суду від 27.01.2026 був обізнаний у справі з усіма деталями, що з неї випливають. Подані ОСОБА_1 додаткові пояснення та відзив на апеляційну скаргу частково дублюються, містять посилання на судові рішення у справі №922/2860/18, які відповідач фактично підтримує.
Стягнення повної вартості послуг за подання відзиву на апеляційну скаргу, додаткових пояснень, заяв з процедурних питань не узгоджується з критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру і пропорційності, так як ці витрати не мають характеру необхідних та не обґрунтовують обсягу фактичних дій представника заявника, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені з досягненням успішного результату. Тобто, не є розумно обґрунтованим і, відповідно, такі витрати не можуть бути відшкодовані тільки лише через те, що вони дійсно понесені заявником (справедлива сатисфакція). Крім того, судова колегія зазначає, що відшкодування їх повної вартості матиме надмірний фінансовий тягар для позивача.
Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
У вирішенні спірного питання чи є розмір витрат ОСОБА_1 на правничу допомогу обґрунтованим та пропорційним до предмета спору у цій справі, суд враховує конкретні обставини справи. Зокрема: суб`єктний склад (з позовом у даному спорі звернувся Фонд гарантування вкладів фізичних осіб); характер спірних правовідносин; правові дії та позиції сторін спору в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій; наведені вище висновки Верховного Суду щодо застосування положень частин п`ятої - сьомої, дев`ятої статті 129 ГПК України; критерії Європейського суду з прав людини (відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір).
Враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського доходить висновку, що відповідно до положень статей 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, за рахунок позивача мають бути відшкодовані витрати відповідача на професійну правничу допомогу на загальну суму 44 760, 62грн, які колегія суддів розцінює достатніми та обґрунтованими. В решті вимог ОСОБА_1 слід відмовити як таких, що не відповідають зазначеним вище принципам та критеріям.
Щодо вимоги позивача постановити окрему ухвалу за фактом надання суду підроблених документів щодо понесених відповідачем судових витрат, судова колегія зазначає, що відповідно до статті 246 Господарського процесуального кодексу України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. 
Постановлення окремої ухвали - це засіб судового реагування на виявлені порушення, а не форма притягнення до відповідальності. Окрема ухвала має на меті усунення виявлених під розгляду судової справи порушень.
Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень законодавства ОСОБА_1 чи його представником – адвокатом Феленко С.О., відтак, правові підстави для постановлення окремої ухвали відсутні.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №922/2860/18 задовольнити частково.
Стягнути з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, код ЄДРПОУ 21708016) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 44 760, 62грн судових витрат на професійну правничу допомогу в судах апеляційної та касаційної інстанцій. 
У решті вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк 

Суддя С.Ч. Жельне 

Суддя В.В. Россолов