ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 601/3285/25	Головуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/801/26 	Доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2026 року  м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Гірський Б. О., Костів О. З., 
за участі секретаря — Гичко К.С.
без сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу № 601/3285/25 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю “Західна агровиробнича компанія”, інтереси якого представляє Русин Юрій Юрійович, на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2026 року, повний текст якого складено 07 квітня 2026 року, ухваленого суддею Мочальською В.М., у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Західна агровиробнича компанія” до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю “ПрофАгроТрейд” про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В:
у листопаді 2025 року ТзОВ “Західна агровиробнича компанія” звернулася в суд із позовом до ОСОБА_1 , ТзОВ “ПрофАгроТрейд” про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі.
В обґрунтування позову посилається на те, що 15.12.2015 СТОВ «Агро-Лан» уклало з ОСОБА_1 договір оренди землі № б/н, на підставі якого набуло право оренди земельної ділянки площею 2,2881 га, кадастровий номер 6123482900:01:001:0288, яка розташована на території Шпиколосівської сільської ради Кременецького району Тернопільської області (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва).
Додатковою угодою від 30.03.2018 до Договору (про заміну сторони та внесення змін до Договору оренди) сторону Орендаря замінено на ТОВ «Західна агровиробнича компанія», а також змінено строк оренди на сім років з дати угоди (до 14.05.2025).
Згідно вказаним вище договором, після закінчення цього строку орендар має переважне право поновлення його на новий строк, у цьому разі орендар до закінчення строку дії цього договору повинен повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.
ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» надіслало ОСОБА_1 лист-повідомлення № 1754 від 06.03.2025 про намір продовжити дію договору оренди землі, який відповідач отримав 13.05.2025. Проте, будь-якої відповіді на вищевказаний лист відповідачка не надала, тобто не скористалася правами, передбаченими ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», а саме у місячний строк з моменту отримання листа-повідомлення та не заперечила проти продовження Договору на новий строк.
Однак, на право оренди спірної земельної ділянки проведено державну реєстрацію іншого речового права: номер запису 60012313 ОСОБА_1 уклала договір оренди земельної ділянки, яка знаходилась в оренді у позивача, з ТзОВ «ПрофАгроТрейд». З урахуванням того, що ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» належно виконувало свої обов`язки за договором оренди, в установлений договором строк повідомило орендодавця про намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди на новий строк, воно має право на поновлення договору на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі».
Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2026 року у задоволенні позову ТзОВ “Західна агровиробнича компанія” до ОСОБА_2 , ТзОВ “ПрофАгроТрейд” про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди землі, визнання відсутнім права оренди в нового орендаря та скасування запису щодо державної реєстрації права оренди земельної ділянки - відмовлено. 
Стягнуто із ТзОВ “Західна агровиробнича компанія” на користь ТзОВ “ПрофАгро Трейд” 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнуто із ТзОВ “Західна агровиробнича компанія” на користь ОСОБА_2 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
В апеляційній скарзі представник ТзОВ “Західна агровиробнича компанія” - адвокат Русин Ю.Ю. просить скасувати рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2026 року в частині стягнення із ТзОВ “Західна агровиробнича компанія” на користь ОСОБА_2 та ТзОВ “ПрофАгроТрейд” витрат на професійну правничу допомогу по 5000 грн та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування апеляційної скарги представник заявника зазначив, що понесення витрат на правничу допомогу на ознайомлення та вивчення документів, наданих клієнтом, аналіз фактичних обставин справи, вивчення договору оренди землі, чинної судової практики, формування доказів для представництва інтересів відповідача ТОВ «ПрофАгроТрейд» не вимагало у адвоката особливих зусиль чи вивчення нових обставин справи, нормативної бази, оскільки адвокатом здійснювалось представництво інтересів обох відповідачів за ідентичних обставин справи.
Суд не взяв до уваги ту обставину, що не доведено доказами фактичного понесення витрат на послуги адвоката ні від ТОВ «ПрофАгроТрейд», ні від Коцабюк О.А.
В мотивувальній частині рішення суду, як на підставу для часткового задоволення заяви адвоката Іванько О.С. компенсації витрат на правову допомогу, суд посилається на те, що відповідно до рахунку на оплату №03-03/04 від 03.03.2026 та платіжної інструкції № 5987 від 05.03.2026 ТОВ «ПрофАгроТрейд» сплатило АБ «Олени Іванько «Фактум» за надання правничої допомоги винагороду у розмірі 10000 грн.
Разом з тим, судом не надано оцінки тому факту, що з платіжної інструкції № 5987 від 05.03.2026 неможливо встановити реальність здійсненої операції. У графі підпис платника — не міститься ні власноручного, ні електронного підпису.
Окрім того, відсутній статус виконання даного платежу, а виписку по рахунку до справи не додано, що також викликає обґрунтовані сумніви щодо вчинення платежу.
На платіжній інструкції відсутні реквізити (до прикладу: QR код) за якими можна перевірити в реальному часі інформацію про здійснену операцію.
Водночас позивач з аналітичної IT-платформи «VKURSI» довідався, що адвокат Іванько Олена Сергіївна здійснюючи на договірних засадах адвокатське представництво та отримуючи гонорар (згідно платіжної інструкції 10000 грн) є водночас учасником (співзасновником) компанії ТОВ «ПрофАгроТрейд» та володіє 50 % статутного капіталу (копію структури власності ТОВ «ПрофАгроТрейд» додаю).
За таких обставин витрати на правничу допомогу фактично формуються всередині самого товариства та не можуть розглядатися як незалежні витрати на залучення стороннього професійного представника. Окрім того, директор ТОВ «ПрофАгроТрейд» Іванько О.П. перебуває у сімейних відносинах з Іванько О.С., що однозначно вказує на зацікавленість у стягненні з позивача необґрунтовано завищеної суму за надання адвокатської допомоги власному підприємству.
Отже, сам по собі договір про надання правничої допомоги без підтвердження виконання зобов`язань та їх оплати не є достатнім доказом понесення витрат. Таким чином, заявлені витрати є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають стягненню.
Представник ОСОБА_2 та ТзОВ “ПрофАгроТрейд”- адвокат Іванько О.С. подала відзив на апеляційну скаргу представника ТзОВ “Західна агровиробнича компанія” - Русин Ю.Ю., у якому зазначила, що відповідно до статті 59 Конституція України кожен має право на професійну правничу допомогу та є вільним у виборі захисника своїх прав. Таким чином, Коцабюк О.А. та ТзОВ “ПрофАгроТрейд” мають право на отримання правничої допомоги, право на вільний вибір адвоката та в подальшому на відшкодування понесених витрат, незалежно від того, що їх інтереси у справі представляє один і той самий адвокат. Обмеження права на відшкодування понесених витрат шляхом фактичного зменшення або невідшкодування витрат лише з підстав спільності правової позиції чи предмета спору суперечило б конституційним гарантіям права на правничу допомогу.
По-друге, Коцабюк О.А. та ТзОВ “ПрофАгроТрейд” є самостійними учасниками процесу та є самостійними суб`єктами права на отримання правничої допомоги. Надання правничої допомоги кільком особам, навіть у межах одного провадження, передбачає здійснення адвокатом окремих дій в інтересах кожного клієнта, зокрема: проведення консультацій, погодження правової позиції, підготовку та узгодження процесуальних документів, що не виключає можливості відшкодування витрат кожному відповідачу окремо. Доводи позивача про «подвійний розмір» витрат є припущеннями та не підтверджені належними доказами того, що заявлені витрати не відповідають фактичному обсягу наданих послуг або є нерозумними. В даному випадку вказані твердження є лише суб`єктивною оцінкою позивача та спростовуються матеріалами справи, з яких убачається, що представник відповідачів надав правові послуги ОСОБА_2 та ТзОВ “ПрофАгроТрейд”
Правова позиція щодо цього неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зазначаючи, що саме по собі представництво інтересів кількох осіб одним адвокатом не є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу кожному з них, за умови підтвердження фактичності понесених витрат.
Крім того, Верховний Суд наголошує, що при вирішенні питання про розподіл витрат на правничу допомогу суд має виходити з критеріїв реальності, необхідності та розумності витрат, а обов`язок доведення їх неспівмірності покладається на сторону, яка заявляє відповідні заперечення.
Водночас позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що заявлені відповідачами витрати є надмірними або такими, що не відповідають фактичному обсягу наданих послуг. Таким чином, представництво інтересів кількох осіб одним адвокатом у межах однієї справи не є підставою для відмови у відшкодуванні витрат на правничу допомогу кожному з них, за умови підтвердження фактичності понесених витрат.
У апеляційній скарзі представник позивача вказує, що із платіжної інструкції № 5987 від 05.03.2026 року неможливо встановити реальність здійсненої операції, оскільки відсутній підпис платника, відсутній статус виконання даного платежу, а також до матеріалів справи не долучено виписку по рахунку, що на думку апелянта викликає сумніви щодо вчинення платежу. Ознайомившись із вказаними доводами вважає їх необґрунтованими та звертає увагу суду на наступне.
Електронний платіжний документ при наявності всіх реквізитів, встановлених правовими нормами, підтверджує здійснення платежу. Підтвердження відповідності електронної форми платіжного доручення його оригіналу, який прийнятий в платіжні системи «клієнт- банк» та «клієнт-Internet-банк», не вимагає додаткового засвідчення банком (вчинення підтверджуючого напису, підпису, скріплених відтиском печатки).
Таким чином, наявна в матеріалах справи платіжна інструкція містять всі необхідні реквізити електронного розрахункового документа: дату і номер; назву, код платника та номер його рахунку; код банку платника; назву, код одержувача та номер його рахунку; код банку одержувача; суми цифрами; призначення платежу, що відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, звертаємо увагу, що вказана платіжна інструкція одержана через систему «клієнт - Інтернет - банк», а тому є достовірним доказом.
Щодо доводів апелянта, що в платіжній інструкції відсутні дані щодо виконання платежу, зазначає таке. Вказані доводи не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються змістом самої платіжної інструкції № 5987 від 05.03.2026 року. Так, у наданій платіжній інструкції міститься відповідна позначка банківської установи про виконання платежу, що підтверджує проведення банківської операції та зарахування грошових коштів у встановленому порядку.
Щодо доводів апеляційної скарги, що представник відповідача, адвокат Іванько О.С., є учасником компанії ТОВ «ПрофАгроТрейд» та володіє 50 % статутного капіталу, зазначає наступне.
Факт того, що адвокат Іванько О.С. є співзасновником товариства, не свідчить про відсутність у ТОВ «ПрофАгроТрейд» права на відшкодування витрат на правничу допомогу. Звертаємо увагу, що чинне законодавство України не містить обмежень щодо участі адвоката у діяльності юридичної особи, інтереси якої він представляє. Крім того, така обставина сама по собі не впливає на правовий статус адвоката як незалежного суб`єкта надання професійної правничої допомоги та не нівелює факту надання відповідних послуг. Більше того, правовідносини з надання правничої допомоги виникають на підставі договору про надання правової допомоги, який укладений між Адвокатським бюро «Олени Іванько «ФАКТУМ» та клієнтом, ТзОВ «ПрофАгроТрейд». У межах таких правовідносин адвокат діє як самостійний професійний суб`єкт, а не як орган чи структурний підрозділ юридичної особи, навіть якщо він є її співзасновником.
Звертає увагу, що Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, вимоги щодо несумісності, серед них не передбачено заборони для адвоката бути засновником підприємств, установ чи організацій.
Враховуючи зазначене, вказані доводи апелянта спрямовані на уникнення обов`язку щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу. Натомість, рішення Кременецького районного суду Тернопільської області прийняте із врахування вимог чинного законодавства та судової практики.

Щодо клопотань про витребування доказів вважає, що Верховним Судом сформовано підхід, який є усталеним та відповідає критеріям ЄСПЛ, про те, що у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України).
У постанові Верховного Суду від 20 жовтня 2021 року у справі № 757/29103/20-ц визначено, що при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу вирішальним є факт їх понесення стороною у зв`язку з розглядом справи та їх документальне підтвердження. При цьому не має визначального значення, ким саме здійснено оплату гонорару адвоката, оскільки такі витрати підлягають розподілу незалежно від того, чи вони вже сплачені стороною або третьою особою, чи лише підлягають сплаті.
Враховуючи зазначене вважає, що клопотання про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки інформація, яку просить витребувати позивач, - не має жодного доказового значення, не стосується предмета доказування, не підтверджує та не спростовує обставини, на які посилаються сторони, та жодним чином не впливає на законність та обґрунтованість рішення. Відтак не має належного та допустимого доказового значення у даній справі. Натомість заявлене клопотання свідчить про зловживання процесуальними правами, оскільки спрямоване на затягування судового процесу.
Згідно з процесуальним законодавством, кожна сторона має доводити ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторона, яка посилається на докази, зобов`язана чітко визначити, які факти вона має намір довести за допомогою цих доказів. Тобто, необхідно вказати, які обставини, на її думку, будуть встановлені після дослідження доказів, і як ці обставини підтверджують її вимоги або заперечення. Однак, у клопотанні про витребування матеріалів представником позивача не обґрунтовано необхідність витребування таких доказів, також не вказано, які обставини можуть бути встановлені в ході дослідження оригіналів витребуваних матеріалів, та не вказано у чому полягає доказове значення вказаної інформації.
Крім того, в силу положень ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.
Натомість, представником позивача не подано доказів неможливості самостійно надати докази, які вони просять витребувати. Зокрема, немає доказів звернення позивача із вказаними вимогами до відповідачів чи представника відповідачів, адвоката Іванько О.С., та відмови у наданні такої інформації.
Крім того, звертає увагу, що такого клопотання стороною не було заявлено при розгляді справи в суді першої інстанції. При цьому, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами, однак таких підстав, для витребування матеріалів представником позивача не вказано, а відтак вважаємо, що в задоволенні клопотання про витребування матеріалів слід відмовити.
Вважає, що вказане клопотання апелянта свідчить про недобросовісну процесуальну поведінку позивача, яка спрямована на затягування розгляду справи. Натомість суд як незалежний орган не повинен сприяти реалізації учасниками справи процесуальних прав у спосіб, який має ознаки зловживання.
01 липня 2026 року представник ТзОВ “Західна агровиробнича компанія” - Луценко Л.І. подала до суду через систему “Електронний суд” заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Вимоги апеляційної скарги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.
Представник ОСОБА_2 та ТзОВ “ПрофАгроТрейд” - адвокат Іванько О.С. подала до суду 01.07.2026 року через систему “Електронний суд” заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності відповідачів по справі. Апеляційну скаргу ТзОВ “Західна агровиробнича компанія” просить залишити без задоволення. Відмовити у задоволенні клопотань представника позивача про витребування доказів.
Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.
Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційних скарг, заслухавши доповідь судді-доповідача, проаналізувавши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу, а тому апеляційний суд переглядає судове рішення саме в цій частині. 
Щодо заявлених клопотань про витребування доказів, то відповідно до положень статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. 
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Колегія суддів звертає увагу, що при подачі до апеляційного суду клопотання про витребування доказів, позивач не обґрунтував неможливість його подання до суду першої інстанції у встановлений строк з причин, що не залежали від нього.
Крім того, за змістом статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Таким чином, у разі підтвердження обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, обґрунтованості їх вартості, витрати за такі послуги підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання представника ТзОВ «Західна агровиробнича компанія» про витребування доказів, слід залишити без задоволення, оскільки воно заявлене з порушенням порядку, встановленого законом та для розподілу за результатами розгляду справи витрат на правову допомогу - не має жодного правового значення для підтвердження платежу та особи платника по платіжній операції та здійснення переказу грошових коштів за надання адвокатом Іванько О.С. правової допомоги відповідачу.
Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу суд першої інстанції виходив з того, що в задоволенні позовних вимог відмовлено, представник відповідачів у відзивах на позовну заяву вказувала про судові витрати, які очікує понести у справі із зазначенням їх розміру, також до винесення рішення подала до суду клопотання про долучення доказів про надання правової допомоги, а тому витрати на правничу допомогу підлягаю стягненню з позивача на користь відповідачів ОСОБА_2 та ТзОВ “ПрофАгроТрейд”. 
Визначаючи розмір суми витрат на правничу допомогу, суд врахував складність справи, обсяг виконаних адвокатом відповідачів робіт, кількість проведених судових засідань, дотримуючись принципів співмірності та розумності судових витрат, заяви представника позивача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, дійшов висновку, що такі витрати підлягають частковому задоволенню в розмірі по 5000 грн кожному.
З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується, з огляду на таке.
Так, положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до змісту ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 
Відповідно до 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18)),
Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частина восьма статті 83 ЦПК України).
Згідно з частиною першою, пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною першою статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
З аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.
Отже, за загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви про це до закінчення судових дебатів, якщо справа розглядається з повідомленням учасників справи з проведенням дебатів.
Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).
Колегія суддів зауважує, що вказівка у ч. 8 ст. 141 ЦПК України, ч. 1 ст. 246 ЦПК України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед переходом суду до стадії ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.
Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.
У справі, яка переглядається, судом встановлено, що під час розгляду справи в суді першої інстанції представник відповідачів ОСОБА_2 та ТзОВ “ПрофАгроТрейд” - адвокат Іванько О.С. у відзивах на позовну заяву просила стягнути з позивача понесені відповідачами судові витрати, зазначивши про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат в розмірі 15000 грн (зворот а.с. 46, зворот а.с. 60).
07.01.2026 року представник ТзОВ “Західна агровиробнича компанія” - Русин Ю.Ю. подав до суду заяву щодо заперечення проти розміру заявлених відповідачами витрат на правову допомогу, зазначивши, що заявлений розмір витрат не відповідає критеріям розумності, співмірності та необхідності.
07.03.2026 представник ТзОВ “ПрофАгроТрейд” - адвокат Іванько О.С. подала до суду через систему “Електронний суд” клопотання про долучення доказів, які підтверджують понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу. До даного клопотання було долучено: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР № 000213 від 24.01.2020; копію ордера на надання правничої допомоги серії ВО № 1124173 від 01 грудня 2025 року; договір про надання правової (правничої) допомоги № 67/25 від 01.10.2025; Додаток № 61 від 17.11.2025 до договору про надання правової допомоги № 67/25 від 01.10.2025; детальний опис робіт (наданих послуг) від 03.03.2026 року за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 67/25 від 01.10.2025 року та Додатком № 61 від 17.11.2025 року; Акт надання послуг № 03-03/06 від 03.03.2026 року; рахунок на оплату № 03-03/06 від 03.03.2026 року на суму 10000 грн; платіжну інструкцію № 5987 від 05.03.2026 року на суму 10000 грн (а.с. 116-122).
При цьому, зі змісту Акту надання послуг № 03-03/06 від 03.03.2026 вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги № 67/25 від 01.10.2025 адвокатське бюро «Олени Іванько «Фактум» в особі адвоката Іванько О.С. надало, а клієнт отримав правову допомогу в такому обсязі: ознайомлення та вивчення документів, наданих клієнтом, аналіз фактичних обставин справи, вивчення договорів оренди землі, вивчення чинної судової практики - 2 год - 2000 грн; підготовка справи до розгляду: формування доказів, консультування клієнта щодо обраного способу захисту прав та інтересів, розробка стратегії захисту клієнта - 2 год - 2000 грн; підготовка відзиву на позовну заяву про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, формування додатків та подання відзиву на позовну заяву до Кременецького районного суду Тернопільської області - 1 год - 6000 грн ( а.с. 171).
11.03.2026 представник ОСОБА_2 - адвокат Іванько О.С. подала до суду через систему “Електронний суд” клопотання про долучення доказів, які підтверджують понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу. До даного клопотання було долучено: свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ТР № 000213 від 24.01.2020; копію ордера на надання правничої допомоги серії ВО № 1124160 від 01 грудня 2025 року; договір про надання правової допомоги № 94/25 від 06.11.2025; Додаток № 1 від 19.11.2025 до договору про надання правової допомоги № 94/25 від 06.11.2025; детальний опис робіт (наданих послуг) від 06.03.2026 року за Договором про надання правової (правничої) допомоги № 94/25 від 06.11.2025 року та Додатком № 1 від 19.11.2025 року; Акт надання послуг № 06-03/05 від 06.03.2026 року (а.с. 128-131)
При цьому, зі змісту Акту надання послуг № 06-03/05 від 06.03.2026 вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги № 94/25 від 06.11.2025 адвокатське бюро «Олени Іванько «Фактум» в особі адвоката Іванько О.С. надало, а клієнт отримав правову допомогу в такому обсязі: ознайомлення та вивчення документів, наданих клієнтом, аналіз фактичних обставин справи, вивчення договору оренди землі, додаткових угод, листів-повідомлень, вивчення чинної судової практики - 2 год - 2000 грн; підготовка справи до розгляду: формування доказів, консультування клієнта щодо обраного способу захисту прав та інтересів, розробка стратегії захисту клієнта - 2 год - 2000 грн; підготовка відзиву на позовну заяву про визнання відсутнім права оренди та визнання укладеною додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, формування додатків та подання відзиву на позовну заяву до Кременецького районного суду Тернопільської області - 1 год - 6000 грн (а.с. 128-131).
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що, витрати на професійну правничу допомогу, витраченні відповідачами є документально підтвердженими.
Не заслуговує на увагу посилання заявника на те, що адвокатом Іванько О.С. здійснювалося представництво обох відповідачів за ідентичних обставин справи, що виключає необхідність подвійного обсягу роботи адвоката.
Відповідно до статті 59 Конституція України кожен має право на професійну правничу допомогу та є вільним у виборі захисника своїх прав. Таким чином, Коцабюк О.А. та ТзОВ “ПрофАгроТрейд” мали право на отримання правничої допомоги, право на вільний вибір адвоката та в подальшому на відшкодування понесених витрат, незалежно від того, що їх інтереси у справі представляє один і той самий адвокат. 
Також доводи заявника про те, що судом ухвалено рішення щодо стягнення із позивача на користь відповідача по 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу, який є значно завищений, колегія суддів відхиляє, оскільки суд першої інстанції, застосувавши критерії співмірності та розумності, зменшив суму заявлених судових витрат з 15000 грн до 5000 грн. 
Надуманим є і твердження заявника на те, що в платіжній інструкції відсутні дані щодо виконання платежу.
Так, у наданій платіжній інструкції міститься відповідна позначка банківської установи про виконання платежу, що підтверджує проведення банківської операції та зарахування грошових коштів у встановленому порядку.
Щодо доводів апеляційної скарги, що представник відповідача, адвокат Іванько О.С., є учасником компанії ТОВ «ПрофАгроТрейд» та володіє 50 % статутного капіталу, то тут слід зазначити, що даний факт не свідчить про відсутність у ТзОВ “ПрофАгроТрейд” права на відшкодування витрат на правничу допомогу. 
Чинне законодавство України не містить обмежень щодо участі адвоката у діяльності юридичної особи, інтереси якої він представляє. Крім того, така обставина сама по собі не впливає на правовий статус адвоката як незалежного суб`єкта надання професійної правничої допомоги та не нівелює факту надання відповідних послуг. Більше того, правовідносини з надання правничої допомоги виникають на підставі договору про надання правової допомоги, який укладений між Адвокатським бюро «Олени Іванько «ФАКТУМ» та клієнтом, ТзОВ «ПрофАгроТрейд». У межах таких правовідносин адвокат діє як самостійний професійний суб`єкт, а не як орган чи структурний підрозділ юридичної особи, навіть якщо він є її співзасновником.
Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для її задоволення та скасування судових рішень. 
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи та дано правильну оцінку доказам. 
Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого в частини стягнення витрат на професійно правничу допомогу рішення та відсутність підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі.
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга ТзОВ “Західна агровиробнича компанія”, інтереси якого представляє Русин Ю.Ю., підлягає залишенню без задоволення, а рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2026 року - без змін. 
Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Західна агровиробнича компанія”, інтереси якого представляє Русин Юрій Юрійович, залишити без задоволення.
Рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 07 квітня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення виготовлений 03 липня 2026 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

О.З. Костів