Єдиний унікальний номер 205/624/26
Номер провадження2/205/1509/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 квітня 2026 року м. Дніпро
Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у м. Дніпрі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (далі – Позивач) в особі свого представника звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 10.04.2018 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» (далі – Первісний кредитор, АТ «Альфа-Банк») та ОСОБА_1 (далі – Відповідач) шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії. Мета кредиту — для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії у розмірі до 200 000 грн. 00 коп. з процентною ставкою 24% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. 00 коп.
Акціонерне товариство «Альфа-Банк» прийняло пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк». Відповідач також погодилася на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання.
Таким чином, взяті на себе зобов`язання за кредитним договором Акціонерне товариство «Альфа-Банк» виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти. Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу, та вона погодилася з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, у зазначених у цьому документі розмірах і порядку нарахування.
Далі представник позивача зазначає, що 20.09.2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 3, на підставі якого відбулося відступлення прав вимоги за вищевказаним кредитним договором. На підтвердження переходу права вимоги позивач посилається на Договір факторингу № 3 від 20.09.2021 року, акт приймання-передачі реєстру боржників, реєстр боржників та платіжне доручення про сплату ціни відступлення права вимоги.
Згідно з реєстром боржників до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № CCNG-630903160 від 10.04.2018 року у загальному розмірі 42 534 грн. 01 коп., з яких: 38 153 грн. 17 коп. — заборгованість за основною сумою боргу, 0 грн. 00 коп. — заборгованість за відсотками, 4 380 грн. 84 коп. — заборгованість за штрафними санкціями.
Однак відповідач порушила умови укладеного кредитного договору в частині своєчасного погашення платежів, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим станом на 20.09.2021 року (дата відступлення права вимоги) за кредитним договором від 10.04.2018 року виникла заборгованість на загальну суму 42 534 грн. 01 коп.
У зв`язку з вищевикладеним представник позивача змушений звернутися до суду та просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» заборгованість за кредитним договором від 10.04.2018 року у загальному розмірі 42 534 грн. 01 коп., судовий збір у розмірі 3 028 грн. 00 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 200 грн. 00 коп.
Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, у якому такий учасник справи заперечувала проти задоволення позову у повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що, по-перше, відповідно до виписки по рахунку, наданої позивачем, за період з 10.04.2018 року по 20.09.2021 року знято коштів з рахунку у розмірі 110 037 грн. 17 коп., а внесено коштів на рахунок у розмірі 110 349 грн. 17 коп., тобто, на думку відповідача, жодної заборгованості немає. Крім того, розрахунок заборгованості та виписка по рахунку містять різні суми, у зв`язку з чим незрозуміло, звідки виникла заборгованість у розмірі 42 534 грн. 01 коп.
Наданий позивачем розрахунок заборгованості, за твердженням відповідача, складений самим позивачем і не містить жодного підтвердження реальності господарської операції. По ньому неможливо визначити, коли заборгованість була переведена у прострочену, чи були сплати з боку відповідача, який був порядок нарахування відсотків, у якому розмірі вони були нараховані, коли вони були нараховані тощо. Розрахунок заборгованості є внутрішнім документом фінансової установи та не містить відомостей, що дозволили б суду перевірити, чи передавалися в дійсності кошти позичальнику в кредит. Крім того, наданий розрахунок містить лише відомості щодо загального розміру несплаченого кредиту та відсотків, без зазначення детального розрахунку, який включав би суми погашеного позичальником тіла кредиту та відсотків по кожному платіжному періоду.
По-друге, посилання позивача на паспорт споживчого кредиту як на обґрунтованість позовних вимог, враховуючи, що такий підписано відповідачем, є необґрунтованим, оскільки ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Крім того, інформація, зазначена в цьому паспорті споживчого кредиту, зберігає чинність та є актуальною строком на 12 місяців, тобто до 10.04.2019 року.
По-третє, позивачем не надано доказів того, що відповідач була ознайомлена з Умовами щодо застосування банком відсотків за овердрафт, розрахунково-касове обслуговування та комісій за користування кредитом та інших платежів. Також позивачем не надано доказів стосовно того, на які додаткові умови договору погодилася відповідач.
По-четверте, на підтвердження переходу права вимоги від первісного кредитора до позивача останнім подано копію витягу з договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року, копію акта приймання-передачі реєстрів боржників за договором факторингу № 3 від 20.09.2021 року, але, на думку відповідача, з наданих документів неможливо встановити, що позивачу за договором факторингу перейшло право вимоги саме в тих розмірах, які він заявляє. Якщо звернути увагу на наданий договір факторингу, то в ньому визначено поняття «одинична ціна». Одинична ціна придбання фактором у клієнта права грошової вимоги однієї із заборгованостей по конкретному боржнику визначається у відсотковому співвідношенні від заборгованості боржника. Позивачем не надано доказів визначення одиничної ціни придбання позивачем, як фактором, у первісного кредитора права грошової вимоги щодо заборгованості відповідача, так само як і не надано доказів сплати цієї ціни, що ставить під сумнів перехід права вимоги за кредитним договором відповідача саме до позивача, а не до іншої фінансової установи. У зв`язку з вищевикладеним відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Представником Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було подано відповідь на відзив, у якій зазначено, що укладення кредитного договору між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем відбулося саме шляхом прийняття оферти (пропозиції) та є укладеним кредитним договором, оскільки всі істотні умови кредитного договору чітко вказані в оферті (пропозиції) АТ «Альфа-Банк» на отримання кредиту. Надані позивачем виписки по рахунку є доказами видачі кредиту та доказами наявності заборгованості відповідача у розумінні вищевказаних вимог законодавства. Таким чином, заборгованість відповідача підтверджується у сукупності умовами кредитного договору, виписками по рахунку та розрахунком заборгованості, який зроблено на підставі даних документів.
Щодо посилання відповідача на відсутність доказів набуття права вимоги, то представник позивача зазначає, що до позовної заяви позивачем додано Договір факторингу № 3 від 20.09.2021 року, укладений між АТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» передало (відступило) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» прийняло належні АТ «Альфа-Банк» права вимоги до боржників, вказаних у додатку № 1-1 до договору факторингу.
Згідно з п. 2.2 договору факторингу право вимоги, що відступається відповідно до даного договору, включає суму заборгованості за основною сумою кредитів, нарахованими процентами, комісіями, пенями та всіма іншими платежами за основними договорами, право на одержання яких належить клієнту.
Факт виконання умов договору факторингу від 20.09.2021 року, за твердженням позивача, підтверджується актом приймання-передачі реєстру боржників, реєстром боржників, який містить відомості щодо відповідача та розміру відступленої заборгованості, а також платіжним дорученням, за яким Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» перераховано на рахунок АТ «Альфа-Банк» зазначену у п. 4.2 Договору факторингу суму грошових коштів. Вказане, на думку позивача, свідчить про факт набуття ним права вимоги до відповідача за спірним кредитним договором. У зв`язку з цим представник позивача просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Відповідач подала заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, в яких просить відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. У такій заяві по суті справи відповідач заперечує проти доводів позивача із посиланням на мотиви, які тотожні тим, що містяться у відзиві на позовну заяву, та просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Будь-яких інших заяв по суті справи до суду не надходило.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 
Представник позивача подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. У такій заяві представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» зазначає про повне підтримання своїх позовних вимог та просить здійснити розгляд справи за його відсутності.
Відповідач просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
Процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) судом не застосовувалися.
З огляду на викладені вимоги процесуального законодавства, враховуючи нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів сторін, суд ухвалює рішення з огляду на наступне.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що 10.04.2018 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № CCNG-630903160. Мета кредиту — для особистих потреб. Ліміт кредитної лінії встановлено у розмірі 200 000 грн. 00 коп. Процентна ставка — 24% річних. Тип процентної ставки фіксований. Обов`язковий мінімальний платіж запропоновано встановити у розмірі 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. 00 коп.
З матеріалів справи вбачається, що АТ «Альфа-Банк» прийняло пропозицію відповідача на укладення угоди про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною договору про банківське обслуговування фізичних осіб в АТ «Альфа-Банк». Паспорт споживчого кредиту надавався для ознайомлення відповідачу, та вона погодилася з ним, підписуючи угоду. Вказаний документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів містив умови, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, у зазначених у цьому документі розмірах і порядку нарахування.

Тобто відповідач погодилася на приєднання до публічної пропозиції, підтвердила акцептування публічної пропозиції на укладення зазначеного договору і приєднання до умов договору, погодилася з усіма умовами обраної програми кредитування в редакції, що діяла на час його підписання.
Взяті на себе зобов`язання за кредитним договором АТ «Альфа-Банк» виконало своєчасно і в повному обсязі, надавши відповідачу у розпорядження кредитні кошти на умовах, що передбачені вказаною угодою. Наведене підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача.
Судом також встановлено, що 20.09.2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 3, відповідно до умов якого Акціонерне товариство «Альфа-Банк» передає (відступає) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» за плату належні йому права вимоги, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» приймає належні Акціонерному товариству «Альфа-Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
На виконання умов Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року між АТ «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було складено акт приймання-передачі реєстру боржників від 20.09.2021 року, відповідно до якого первісний кредитор передав, а позивач прийняв реєстр боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № CCNG-630903160 від 10.04.2018 року у загальному розмірі 42 534 грн. 01 коп., з яких: 38 153 грн. 17 коп. — заборгованість за основною сумою боргу, 0 грн. 00 коп. — заборгованість за відсотками, 4 380 грн. 84 коп. — заборгованість за штрафними санкціями.
Крім того, з виписки по рахунку за кредитною карткою відповідача вбачається, що 20.09.2021 року банком відображено операцію згортання активу у зв`язку з продажем згідно з Договором факторингу № 3 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» від 20.09.2021 року на суму 38 153 грн. 17 коп.
Позивач вказує, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконала, заборгованість не погасила, у зв`язку з чим станом на 20.09.2021 року (дата відступлення права вимоги) за кредитним договором № CCNG-630903160 від 10.04.2018 року виникла заборгованість у загальному розмірі 42 534 грн. 01 коп., з яких: 38 153 грн. 17 коп. — заборгованість за основною сумою боргу, 0 грн. 00 коп. — заборгованість за відсотками, 4 380 грн. 84 коп. — заборгованість за штрафними санкціями.
Оскільки позивач наполягає на тому, що відповідач у добровільному порядку свої договірні зобов`язання не виконує, а сторона відповідача не визнає наявність фінансових зобов`язань за зазначеним кредитним договором у вказаному розмірі перед позивачем, суд доходить висновку, що між сторонами виник спір, який підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом.
Щодо наявності у позивача права вимоги за кредитним договором.
Відповідно до положень статей 1077, 1078 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату у будь-який передбачений договором спосіб, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав, а також право вимоги, яке виникне в майбутньому.
Згідно зі статтею 1081 ЦК України клієнт відповідає перед фактором за дійсність грошової вимоги, право якої відступається, якщо інше не встановлено договором факторингу.
Частинами першою, другою статті 1082 ЦК України встановлено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Судом встановлено, що 20.09.2021 року між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 3, відповідно до умов якого АТ «Альфа-Банк» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» прийняло належні первісному кредитору права вимоги до боржників, визначених у реєстрі боржників.
На виконання умов Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року між сторонами договору факторингу складено акт приймання-передачі реєстру боржників від 20.09.2021 року, відповідно до якого АТ «Альфа-Банк» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» прийняло реєстр боржників.
Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № CCNG-630903160 від 10.04.2018 року у загальному розмірі 42 534 грн. 01 коп., з яких: 38 153 грн. 17 коп. — заборгованість за основною сумою боргу, 0 грн. 00 коп. — заборгованість за відсотками, 4 380 грн. 84 коп. — заборгованість за штрафними санкціями.
Крім того, факт виконання умов Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року підтверджується наявним у матеріалах справи платіжним дорученням, за яким Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» перераховано на рахунок АТ «Альфа-Банк» грошові кошти на виконання умов зазначеного договору факторингу.
Також із виписки по рахунку за кредитною карткою відповідача вбачається, що 20.09.2021 року банком відображено операцію згортання активу у зв`язку з продажем згідно з Договором факторингу № 3 ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» від 20.09.2021 року на суму 38 153 грн. 17 коп.
Наведені докази у своїй сукупності підтверджують як факт укладення Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року, так і факт переходу до позивача права грошової вимоги саме до ОСОБА_1 за кредитним договором № CCNG-630903160 від 10.04.2018 року.
У зв`язку з цим суд критично оцінює посилання відповідача на те, що позивачем не доведено набуття права вимоги за спірним кредитним договором. Саме по собі посилання відповідача на відсутність доказів визначення одиничної ціни права вимоги не спростовує факту переходу права вимоги до позивача, оскільки матеріали справи містять Договір факторингу № 3 від 20.09.2021 року, акт приймання-передачі реєстру боржників, реєстр боржників із зазначенням відповідача та розміру її заборгованості, а також платіжне доручення про виконання фактором грошового зобов`язання за договором факторингу.
Щодо укладення кредитного договору та виникнення кредитних правовідносин.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу відповідно до частини першої статті 15 ЦК України та частини першої статті 16 ЦК України.
За правилом частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або у письмовій, у тому числі електронній, формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин також вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах і який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі, що передбачено частиною першою статті 1055 ЦК України.
Судом встановлено, що 10.04.2018 року між АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 шляхом акцептування банком пропозиції клієнта (оферти) було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.
Зі змісту наданих позивачем документів вбачається, що сторонами були погоджені істотні умови кредитування, зокрема вид кредитного продукту, мета кредиту, розмір кредитного ліміту, процентна ставка, тип процентної ставки та розмір обов`язкового мінімального платежу.
Факт користування відповідачем кредитною карткою та кредитними коштами підтверджується випискою по рахунку за кредитною карткою відповідача, з якої вбачається рух коштів за рахунком, проведення операцій за кредитною карткою, списання платежів, нарахування платежів за користування кредитними коштами, а також відображення банком залишку заборгованості станом на дату відступлення права вимоги.
Суд критично оцінює доводи відповідача про те, що сама лише арифметична різниця між загальним обсягом знятих та внесених коштів свідчить про відсутність заборгованості. Такий розрахунок відповідача не враховує правову та економічну природу відновлювальної кредитної лінії, порядок обліку операцій за картковим рахунком, списання платежів за користування кредитними коштами, а також відображену банком операцію згортання активу у зв`язку з продажем права вимоги за Договором факторингу № 3 від 20.09.2021 року на суму 38 153 грн. 17 коп.
Тобто матеріалами справи підтверджено укладення між АТ «Альфа-Банк» та відповідачем кредитного договору, факт користування відповідачем кредитними коштами, а також наявність невиконаного грошового зобов`язання за основною сумою боргу станом на дату відступлення права вимоги.
Щодо стягнення заборгованості за основною сумою боргу.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Відповідно до приписів статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути заборгованість частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У зв`язку із тим, що отримання та використання відповідачем кредитних коштів підтверджено належними доказами у справі, а належних доказів повного погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем не надано, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за основною сумою боргу.
Суд також враховує, що відповідно до засад змагальності цивільного процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач, заперечуючи проти наданого позивачем розрахунку заборгованості та посилаючись на відсутність боргу, власного контррозрахунку заборгованості суду не подала, не зазначила іншого розміру фактичної заборгованості або переплати за кредитним договором, а також не надала доказів повного погашення заборгованості, відображеної у Реєстрі боржників до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року та у виписці по рахунку за кредитною карткою відповідача.
Застосовуючи правові висновки Великої Палати Верховного Суду, висловлені у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, суд враховує, що у разі підтвердження факту отримання позичальником кредитних коштів та їх неповернення кредитор має право на повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
З огляду на те, що відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року та виписки по рахунку за кредитною карткою відповідача заборгованість за основною сумою боргу становить 38 153 грн. 17 коп., суд доходить висновку, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Щодо стягнення відсотків.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Разом із тим із Реєстру боржників до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року вбачається, що заборгованість відповідача за відсотками за кредитним договором № CCNG-630903160 від 10.04.2018 року становить 0 грн. 00 коп.
Таким чином, у межах заявленої до стягнення суми заборгованості відсутня заборгованість за відсотками, а тому питання про стягнення відсотків у цій справі судом фактично не вирішується як самостійна складова позовних вимог.
Щодо позовних вимог у частині стягнення штрафних санкцій.
Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, або у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит банком або іншим кредитодавцем, позичальник звільняється від обов`язку сплатити на користь кредитодавця неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Із Реєстру боржників до Договору факторингу № 3 від 20.09.2021 року вбачається, що до складу заявленої позивачем заборгованості включено 4 380 грн. 84 коп. штрафних санкцій.
Оскільки заявлені до стягнення штрафні санкції сформовані станом на 20.09.2021 року, тобто у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби COVID-19, відповідач звільняється від обов`язку сплачувати на користь кредитодавця неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
За таких обставин позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 4 380 грн. 84 коп. штрафних санкцій задоволенню не підлягають.
Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, враховуючи, що позивачем доведено факт набуття права вимоги до відповідача за кредитним договором № CCNG-630903160 від 10.04.2018 року, факт укладення зазначеного кредитного договору, факт користування відповідачем кредитними коштами та наявність заборгованості за основною сумою боргу, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.
Таким чином, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № CCNG-630903160 від 10.04.2018 року у розмірі 38 153 грн. 17 коп., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу, а в частині позовних вимог щодо стягнення 4 380 грн. 84 коп. – заборгованості за штрафними санкціями, суд відмовляє з огляду на те, що такі вимоги суперечать наведеним нормам матеріального закону. 
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою їх розподілу учасник справи має подати договір про надання правничої допомоги, докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, а також детальний опис робіт, виконаних адвокатом.
Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу наведених норм процесуального законодавства вбачається, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення. Водночас суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі заявлені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо встановить, що їх розмір є неспівмірним зі складністю справи, обсягом наданої адвокатом правничої допомоги, витраченим часом, ціною позову та значенням справи для сторони.
У матеріалах справи наявний укладений 03 липня 2024 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» та адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною Договір про надання правової допомоги № 03-07/24, відповідно до умов якого адвокат зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати клієнту правову допомогу за його запитом, а клієнт зобов`язується оплатити надані послуги.
Згідно з п. 3.1 цього Договору вартість послуг адвоката встановлюється з розрахунку, що ціна однієї години затраченого адвокатом часу на надання послуг становить 2 000 грн. 00 коп. без ПДВ, а конкретні суми до оплати наводяться в акті приймання-передачі наданих послуг, надісланому адвокатом та погодженому із клієнтом.
Згідно Акту № 4 про приймання-передачу наданих послуг від 02.06.2025 року, який є невід`ємною частиною Договору про надання правової допомоги № 03-07/24 від 03 липня 2024 року, адвокатом Литвиненко Оксаною Ігорівною надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» наступні послуги щодо клієнта ОСОБА_1 : первинна консультація — 0,5 год. — 1 000 грн. 00 коп.; правовий аналіз наявних документів у замовника по справі — 2 год. — 4 000 грн. 00 коп.; підготовка позовної заяви — 2,1 години — 4 200 грн. 00 коп. Загальна сума заявлених витрат за надані послуги адвоката становить 9 200 грн. 00 коп.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат, тобто встановлення їх дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи. Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини при вирішенні питання про компенсацію судових витрат, зокрема у справі «East/West Alliance Limited проти України», заява № 19336/04.
Суд звертає увагу на те, що предметом спору у цій справі є стягнення заборгованості за кредитним договором. При цьому зі змісту позовної заяви вбачається, що її складання не потребувало від фахівця у галузі права надмірних додаткових зусиль та знань, оскільки спір належить до типової категорії справ про стягнення кредитної заборгованості. Позовна заява має невеликий обсяг, містить типовий виклад обставин, посилання на норми законодавства, прохальну частину та перелік додатків. Окрім цього, представник позивача участі у судових засіданнях не брав.
У зв`язку з цим суд доходить висновку, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу у сумі 9 200 грн. 00 коп. є завищеним та неспівмірним зі складністю справи, фактичним обсягом наданих адвокатом послуг, витраченим часом та ціною позову.
З огляду на викладене суд вважає співмірним та обґрунтованим стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн. 00 коп.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги задоволено частково у розмірі 38 153 грн. 17 коп. із заявлених 42 534 грн. 01 коп., з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 2 716 грн. 13 коп. (38 153 грн. 17 коп. х 3 028 грн. 00 коп. : 42 534 грн. 01 коп. = 2 716 грн. 13 коп.).
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 205, 207, 526, 530, 549, 610, 625, 626, 628, 629, 634, 1048, 1050, 1054, 1055, 1077, 1078, 1081, 1082 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76–81, 89, 133, 137, 141, 258, 259, 263–265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:
1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором –  задовольнити частково.
2. Стягнути з ОСОБА_1 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (юридична адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд.2, код ЄДРПОУ 40340222) заборгованість за кредитним договором від 10.04.2018 року № CCNG-630903160, станом на 20.09.2021 року (дата відступлення права вимоги), у загальному розмірі 38 153 грн. 17 коп., з яких: 38 153 грн. 17 коп. - заборгованість за основною сумою боргу.
3. В задоволенні позовних Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення штрафних санкцій за кредитним договором від 10.04.2018 року– відмовити.
4. Стягнути з ОСОБА_1 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (юридична адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд.2, код ЄДРПОУ 40340222) судові витрати по справі у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3 500 грн. 00 коп. 
5. Стягнути з ОСОБА_1 (  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» (юридична адреса: 03035, м. Київ, пл. Солом`янська, буд.2, код ЄДРПОУ 40340222) пропорційно до розміру задоволених позовних вимог понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по справі у вигляді судового збору у розмірі 2 716 грн. 13 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Мовчан Д.В.