ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 214/7935/24 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бужак Н.П.
Суддів: Файдюка В.В., Черпака Ю.К.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Новака Артура Михайловича на рішення Солом`янського районного суду Київської області від 22 серпня 2025 року, суддя Кицюк В.С., у справі за адміністративним позовом представника ОСОБА_1 - Новака Артура Михайловича до Департаменту патрульної полції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

У С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_1 - Новак Артур Михайлович звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову №32742059 від 02.08.2024, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, провадження у справі закрити.
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 22.08.2024 адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням Солом`янського районного суду м. Києва представник ОСОБА_1 - Новак Артур Михайлович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 09 грудня 2024 року розгляд справи проведено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розгялнути справу без повідолення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи у їх відсутності.
Оскільки жоден із учасників справи не просив слухати справу за його участі, з огляду на приписи ст 311 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження на підставі наявних у справі доказів.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
Перевіривши матеріали справи та доводи сторін, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Поліцейським першого взводу рота 2 послу ППС в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Овальчуком Андрієм Володимировичем складено постанову, серія ЕНА №2742059 від 02.08.2024 відповідно до якої встановлено, що ОСОБА_1 , яка мешкає в АДРЕСА_1, 02.08.2024 о 21:29:43 м. Кривий Ріг, вул. Миколи Ткачова (Довгинцівський), 17 керувала транспортним засобом Форд Фокус НОМЕР_1 , не маючи права керування таким транспортним засобом, що зафіксовано на відеореєстраторі ксяомі бк 474219, 47587,475425, чим порушила п.2.1.а ПДР, вчинила правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП.
У зв`язку з порушенням ПДР ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної\ відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 грн.
У позовній заяві представник позивачки зазначив, що ОСОБА_1 не визнає вину у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки була пасажиром транспортного засобу і не керувала ним.
Разом з тим, представник позивачки зазначив, що працівниками поліції було порушено процедуру розгляду справи, зокрема не було задоволено клопотання позивачки та не відкладено розгляд справи, а відмовлено у його задоволенні.
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли у справі, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
За змістом статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.
За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з п.1 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Пунктами 4-5 Розділу І Інструкції №1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, передбачених частиною першою, другою, третьою, п`ятою та шостою статті 122, частиною першою, другою та четвертою статті 126 КУпАП.
Отже, розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП здійснюється на місці вчинення такого правопорушення, без складання адміністративного протоколу. 
Частина 2 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Виходячи із змісту постанови, 02.08.2024 21:29:43, м. Кривий Ріг, вул. Миколи Ткачова, 17, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_2 , будучи особою, яка не має права керування таким тз, чим порушив п.2.1.а. ПДР- Керування тз особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції було досліджено наданий відповідачем диск із відеозаписами з відеореєстратора ксяомі бк 475219, 47587, 47525. 
На вказаних відеозаписах зафіксовано рух транспортного засобу Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_2 , зупинку транспортного засобу та факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_2 . 
Окрім того, на відеозаписах зафіксовано, як ОСОБА_1 сиділа та вийшла з місця водія у транспортному засобі.
Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги доводи позивачки, що вона була лише пасажиром, оскільки як убачається з відеозаписів з бодікамер працівників поліції, позивачка перебувала у транспортному засобі одна на місці водія.
Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила.
У п.1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Пунктом 2.4 ПДР передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.
Згідно з п.п.а) п.2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно листа РСЦ ГСЦ МВС у Дніпропетровській області та Запорізькій областях №31/29/1243/19-11116-2024 від 30 жовтня 2024 року, станом на 30 жовтня 2024 року в ЄДР МВС інформація про видачу посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 відсутня.позивач 02 серпня 2024 року керувала транспортним засобом, будучи особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Щодо доводів скаржника про те, що працівник поліції відмовив у задоволенні клопотанн про відкладення розгляду справи для ознайомлення з матеріалами справи та для отримання правової допомоги, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки позивачка не була позбавлена права скористатись правничою допомогою, запросивши адвоката під час розгляду справи.
Доказів вчинення нею дій по виклику адвоката остання до справи не надала.
Окрім того, як вже зазначено колегією суддів, розгляд даної категорії справ здійснюється на місці вчинення правопорушення. Копія постанови була вручена позивачці після її винесення.
Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи вчинені (прийняті) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За змістом ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, так як суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив заяву у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Солом`янського окружного адміністративного суду м. Києва від 22 серпня 2025 року.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Новака Артура Михайловича залишити без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 22 серпня 2025 року - без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Файдюк В.В.

Черпак Ю.К.