Справа № 127/13954/26
Провадження № 2/127/3958/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24.06.2026   м. Вінниця
Вінницький міський суд Вінницької області 
в складі головуючого судді Антонюка В. В., 
за участі секретаря Карпенка А. В.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) осіб в місті Вінниці цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:
ТОВ «Він Фінанс» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.04.2019 між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 , було укладено договір про надання фінансового кредиту № 794562, відповідно до умов якого відповідачу було видано кредит в сумі 4 000,00 грн. Тов "Авентус Україна" виконав умови договору та перерахував на рахунок відповідача безготівковим шляхом кошти у розмірі 4 000 грн., однак відповідач зі свого боку, умови договору не виконав та допустив заборгованість.
12.04.2018 між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (ТОВ «Він Фінанс») було укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого, а також умов додаткової угоди № 25 від 12.09.2019 року до цього договору від 12.04.2018, ТОВ «Авентус Україна» відступило права грошової вимоги за кредитним договором, укладеним із відповідачем, ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (ТОВ «Він Фінанс»). Відповідач зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 15.04.2019 року становила: 18 452,06 грн. з яких: 4 000,00 грн. - тіло кредиту; 8 424,00 грн. - сума боргу за процентами; 2 000,00 грн. - сума боргу за пенею і штрафами; 1 203,32 грн. - 3 % річних та 1 203,32 грн. - інфляційні втрати.
Вищевикладене й стало підставою для звернення до суду позивачем із вимогою про стягнення на його користь з відповідача заборгованості за кредитним договором № 794562 від 15.04.2019 року у розмірі 18 452,06 грн. Крім того, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача понесені судові витрати.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.05.2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.
Ухвалою суду від 03.06.2026 року витребувано з АТ КБ «Приватбанк», який є власником картки (Код ЄДРПОУ: 14360570; 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д):
- інформацію чи є номер телефону НОМЕР_1 фінансовим номером телефону за рахунком, що належить гр. ОСОБА_1 (серія і номер паспорта: НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ):
- інформацію про перерахування 15.04.2019 у сумі 4000 грн. на рахунок № НОМЕР_4 , що належить гр. ОСОБА_1 , (серія і номер паспорта: НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).
Ухвалою суду від 09.06.2026 року справу переведено з розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
19.06.2026 року на адресу суду надано витребувані докази з АТ КБ «Приватбанк» від 12.06.2026 року за №20.1.0.0.0/7-260605/119386-БТ.
Представник ТОВ "Він Фінанс" у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та зазначив, що позов підтримує у повному обсязі.
Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Семенюк Н. Ю., у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, щодо задоволення позовних вимог заперечила, оскільки відповідач кошти на кредит не отримував.
Враховуючи вищевикладене та положення ст. ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного.
При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Так, судом встановлено, що як слідує із позовної заяви, 15.04.2019 року між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту №794562. Відповідно до індивідуальної частини договору №794562 про надання фінансового кредиту, ТОВ «Авентус Україна» надав відповідачу позику в сумі 4000,00 грн., шляхом перерахування товариством грошових коштів на банківській картковий рахунок клієнта. Сторонами погоджена фіксована процентна ставка за користування кредитом: 0,01% від суми кредиту за кожний день користування кредитом (3,65% річних) у межах строку надання кредиту, зазначеного в п.1.3 цього договору. Сукупна вартість кредиту складає 100,30% від суми кредиту (у процентному виразі) або 4 012,00 грн. (у грошовому виразі) та включає в себе проценти (відсотки) за користування кредитом 0,30% від суми кредиту (у процентному виразі) або 12,00 грн. (у грошовому виразі). Строк дії договору 30 днів, але в будь-якому разі цей договір діє до повного виконання клієнтом своїх зобов`язань за цим договором. Кредит надається строком на 30 днів. Договір про надання фінансового кредиту №794562 від 15.04.2019 року укладений в електронній формі відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».
Договір і графік платежів були підписані відповідачем електронним шляхом одноразовим ідентифікатором (номер пароля) А467712, на підтвердження чого, надано довідку ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА».
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України).
Як було встановлено судом, кредитний договір № 884946 від 17.05.2019 укладено в електронній формі, що відповідає приписам статті 207 ЦК України із застосуванням Закону України «Про електронну комерцію» та підписано сторонами, відповідно до вимог ст. 12 вказаного Закону, а саме: з боку позикодавця засвідчено кваліфікованою електронною печаткою із позначкою часу, а з боку позичальника за допомогою одноразового ідентифікатора, що за правовими наслідками прирівнюються до договорів, укладених у письмовій формі.
Згідно з наказом № 55-к від 25.07.2024 на виконання протоколу № 1706 загальних зборів учасників від 25.07.2024 ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» змінило назву на ТОВ «ВІН ФІНАНС».
12.04.2018 між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» укладено договір факторингу № 1, відповідно до умов якого ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» приймає права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Строк дії договору факторингу № 1 від 12.07.2018 закінчується 31 грудня 2018 року.
12.09.2019 ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» уклали додаткову угоду № 25, згідно з якою сторони домовились про наступне, а саме: 1.1. викласти п.3.1.1. договору в наступній редакції: «Фінансування належна до сплати клієнту сума грошових коштів встановлюється у кожному реєстрі прав вимог окремо, та складає: 6,00 % від основної суми заборгованості (тіло кредиту)»; 1.2. викласти п. 3.1.2. договору і наступній редакції: «Фінансування належна до сплати клієнту сума грошових коштів, яка вказана у відповідному реєстрі прав вимог і складає 608 889,47 грн сплачується фактором дев`ятьма платежами: №1 -86 889,47 - 26.09.2019, №2 -84 000,00 - 10.10.2019, №3 - 87 000,00 - 24.10.2019, №4 - 87 000,00- 07.11.2019, №5 - 87 000,00- 21.11.2019, №6 - 87 000,00 -05.12.2019, №7 - 87 000,00 -19.12.2019.
Ця додаткова угода вступає в силу з моменту її підписання та скраплення печатками і діє до 19.12.2019 року, або до повного виконання обов`язків з боку сторін.
Згідно із п. 1.3. всі інші положення договору залишаються без змін.
До договору факторингу №1 від 12.04.2018 долучено додаткову угоду № 25 від 12.09.2019, довідку про розрахунки між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», Реєстр прав вимог № 25 від 12.09.2019, де зазначено, що ОСОБА_1 має борг за договором № 794562 від 15.04.2019 у розмірі 18 452,06 грн.
Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
При цьому слід враховувати, що у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.
На думку позивача, він отримав право вимоги за вказаним договором ТОВ «АВЕНТУС Україна» на підставі договору факторингу № 1 від 12.04.2018, додаткової угоди № 25 від 12.09.2019 та витягу з реєстру боржників від 12.09.2019.
Таким чином, судом встановлено, що кредитний договір між ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та відповідачем у цій справі ОСОБА_1 , був укладений 15.04.2019, тобто після укладення 12.04.2018 договору факторингу № 1 між ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА», за умовами якого клієнт ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» передав фактору ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» права вимоги, зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги.
У п.2.1. договору факторингу визначено предмет договору, а саме: права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги.
У п.1.3 деталізовано поняття «Права вимоги» як всі права клієнта за кредитними договорами, у т.ч. права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникатимуть у майбутньому.
Отже, права вимоги до відповідача могли перейти від первісного кредитора ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» до фактора - позивача.
Однак у п. 8.2 договору факторингу вказано, що строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 8.1. (з дня укладення і підписання договору), та закінчується 31.12.2018, але у будь-якому разі до моменту належного та повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань за цим договором.
У вище описаній додатковій угоді до договору факторингу №25 не йдеться про продовження чи пролонгацію договору факторингу.
Наданий позивачем реєстр прав вимог №25 датується 12.09.2019, тобто права вимоги до боржника ОСОБА_1 , були передані фактору після закінчення строку дії договору.
Позивач не надав суду доказів на підтвердження тієї обставини, що договір факторингу №1 від 12.04.2018 був продовжений чи пролонгований і що дії щодо переуступлення права вимоги вчинялися у рамках цього договору.
Таким чином, позивачем не доведений факт наявності у нього права вимоги до відповідача, який би породжував обов`язок ОСОБА_1 повернути надані кошти та виконати інші обов`язкові платежі згідно з умовами договору.
Відсутність (недоведеність) порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин (постанова Верховного Суду від 29 червня 2021 року по справі №916/2040/20).
З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що ТОВ «ВІН ФІНАНС» не довело порушення його прав з боку відповідача та наявність у нього права звернення до суду з позовом до нього про стягнення заборгованості за договором № 794562 від 15.04.2019, який укладений після відступлення ТОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» права вимоги за кредитними договорами на користь ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». А тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача відсутні.
Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження оплати за договором про відступлення права вимоги №1 від 12.04.2018.
Також позивачем не надано жодного первинного документу, який би засвідчив, що позикодавцем були перераховані грошові кошти відповідачу у розмірі, що передбачений кредитним договором, а відповідач ці кошти отримав.
На підтвердження виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» зобов`язань щодо перерахування коштів за кредитним договором суду не надано належних та допустимих доказів.
Доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Аналогічні за змістом висновки, викладені і у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц.
При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.
Позивачем не надано суду жодних первинних бухгалтерських документів на підтвердження переказу коштів на рахунок ОСОБА_1 на підставі договору про надання фінансового кредиту №794562 від 15.04.2019, а також документів, які б надавали можливість ідентифікувати належність відповідного рахунку відповідачу.
З урахуванням того, що на підтвердження позовних вимог позивач не надав виписки з особового рахунку відповідача, а розрахунок заборгованості, складений позивачем, доказом не є, оскільки не підтверджує здійснення фінансових операцій саме банківською установою, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами наявність заборгованості відповідача за договором про надання фінансового кредиту №794562 від 15.04.2019.
Окрім того, згідно витребуваної інформації встановлено, що на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 в банку не емітовано картку № НОМЕР_5 , зазначена картка в банку не обслуговується за клієнтом ОСОБА_1 .
Як вбачається з матеріалів справи, звертаючись до суду, позивач у позовній заяві виклав обставини, якими обґрунтовував свої вимоги, зазначив докази, що підтверджують вказані обставини, разом з тим, не заявляв клопотання про вжиття заходів забезпечення доказів, та не зазначав про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою із поважних причин.
Враховуючи вищезазначене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов переконливого висновку, що позивачем не доведено належними, допустимими і достатніми доказами обставини, на які він посилається, отже відсутні підстави для задоволення позовних вимог, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.
Щодо клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду з цим позовом, суд зазначає наступне.
Суд не розглядає питання позовної давності, оскільки суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц).
Враховуючи, що судом прийнято рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, то відповідно не підлягають задоволенню вимоги про стягнення із відповідача понесених позивачем судових витрати.
Також суд зауважує, що суд ухвалював рішення за відсутності учасників справи. Відповідно до положення ч.ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
На відповідне застосування вказаних положень також звернула увагу Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 5 вересня 2022 року в справі №1519/2-5034/11.
Керуючись ст. ст. 526, 625, 629, 634, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 247, 263-265, 273-279, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.
Судові витрати залишити за позивачем.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення виготовлено 25.06.2026 року. 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс»: ЄДРПОУ 38750239; місцезнаходження: м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , адреса зазначена в позовні заяві: АДРЕСА_2 .

Суддя: