Справа № 216/5920/25
2/214/888/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

25 травня 2026 року        м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді – Ткаченка А.В.,
за участю: секретаря судового засідання – Фастовець Ю.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження, при заочному розгляді, цивільну справу за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача ТОВ «КОШЕЛЬОК» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «КОШЕЛЬОК» заборгованість за договором про надання коштів у позику №3317012272-514067 від 09.11.2021 у сумі 14983,00 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем взятих на себе кредитних зобов`язань. Також, просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору в розмірі 2422,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив про те, що 09.11.2021 між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та  ОСОБА_1 , на підставі положень Закону України «Про електронну комерцію», укладено договір про надання коштів у позику №3317012272-514067, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти на умовах строковості, зворотності, платності, які вона зобов`язалася повернути, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Відповідно до умов вказаного договору, ТОВ «КОШЕЛЬОК» взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 кредит для задоволення особистих потреб на таких умовах: сума кредиту – 7850,00 грн.; початковий строк кредитування – 28 днів; дисконтна відсоткова ставка – 1,11% на добу за початковий строк кредитування; базова процентна ставка – 2,2% на добу за продовжений строк користування кредитом. Кредитодавець виконав взяті на себе зобов`язання та надав ОСОБА_1 кредит, відповідно до умов укладеного договору. Разом з цим, відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору, у зв`язку з чим станом на момент звернення позивача до суду, утворилась заборгованість на загальну суму 14983,00 грн., з яких: 5028,00 грн. – заборгованість за сумою кредиту; 9955,00 грн. – заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Ухвалою суду від 01.12.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Згідно з клопотанням представника позивача, останній просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач  ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, викликалася неодноразово у встановленому законом порядку усіма можливими процесуально способами, згідно зі ст.128 ЦПК України, протягом визначеного судом строку відзив на позов не подав. 
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.

Дослідивши письмові докази у справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог з огляду на таке.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно з частиною першою статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (стаття 1050 ЦК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі №2-383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблений висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі не спростування презумпції правомірності договору усі права, набуті за ним сторонами правочину, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Так, судом встановлено, що 09.11.2021 між ТОВ «КОШЕЛЬОК» та  ОСОБА_1 , на підставі положень Закону України «Про електронну комерцію», укладено договір про надання коштів у позику №3317012272-514067, відповідно до умов якого відповідачу було надано грошові кошти на таких умовах: сума кредиту – 7850,00 грн.; початковий строк кредитування – 28 днів; дисконтна відсоткова ставка – 1,11% на добу за початковий строк кредитування; базова процентна ставка – 2,2% на добу за продовжений строк користування кредитом. Орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, проценти, комісії та інші платежі) – 10290,00 грн. Реальна річна процентна ставка – 406% річних.
Погоджені умови кредитування та факт надання кредиту також підтверджується наданими до суду письмовими доказами: паспортом споживчого кредиту, договором №3317012272-514067 від 09.11.2021 про надання споживчого кредиту, детальним розрахунком заборгованості за вказаним договором, довідкою, що підтверджує перерахунок коштів, тощо.
Кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно з умовами кредитного договору.
Згідно зі статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом частини другої статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У зв`язку з порушеннями зобов`язань за укладеним договором, відповідач ОСОБА_1 має заборгованість в загальному розмірі 14983,00 грн., що включає: 5028,00 грн. – заборгованість за сумою кредиту; 9955,00 грн. – заборгованість за відсотками за користування кредитом, що підтверджується наданими до суду розрахунком та випискою по рахунку.
Розміри кредитної заборгованості та її складові відповідач не спростував, контррозрахунку боргу не надав.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частини 1-3 статті 12 ЦПК України). 
Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надав, ураховуючи, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, оскільки збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду та кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (статті 12,13 ЦПК України), суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог.
Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Ураховуючи задоволення вимог позивача у повному обсязі, суд вважає необхідним відшкодувати ТОВ «КОШЕЛЬОК» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.
Окрім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України).
У частині восьмій статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано копії договору від 12.02.2025, витяг з нього та додатком, свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю, у тексті позовної заяви зазначено детальний опис наданих робіт, тощо.
У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 містяться такі висновки: «Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено». 
Аналогічні позиції викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 в справі №755/9215/15-ц та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.10.2019 в справі №922/445/19 .
При цьому обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката. Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19.
Відповідачем не подано обґрунтованих заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу, які просило стягнути ТОВ «КОШЕЛЬОК».
Ураховуючи вищевказане та те, що зазначені витрати на правничу допомогу підтверджені належними доказами, беручи до уваги принципи співмірності та розумності судових витрат, критерії реальності адвокатських витрат, задоволення позовної заяви, суд дійшов висновку про наявність підстав для відшкодування стороні позивача витрат на правничу допомогу в заявленому розмірі.
Керуючись статтями 525, 526, 530, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, статями 10, 12,13, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» заборгованість за кредитним договором №3317012272-514067 від 09.11.2021 у загальному розмірі 14983 грн. 00 коп., що включає: 5028,00 грн. – заборгованість за сумою кредиту; 9955,00 грн. – заборгованість за відсотками за користування кредитом.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК» у рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору 2422,40 грн. та 10000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОШЕЛЬОК», код ЄДРПОУ 40842831, місцезнаходження за адресою: Київська область, с. Чайки, вул. Антонова, буд.8-А.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 25.05.2026.

Суддя         А.В. Ткаченко