П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/4364/26	
Головуючий в 1 інстанції: Скупінська О.В.
Дата і місце ухвалення: 02.03.2026 р., м. Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Тарновецького І.І.,
суддів: Бойка А.В.,
Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В :

У лютому 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 322 від 13 листопада 2024 року в частині призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до Військової частини НОМЕР_1 ;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення від проходження військової служби ОСОБА_1 та виключити ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 .
Одночасно з позовною заявою апелянтом подано клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якому зазначалося, що позивач та його представник вживали заходів досудового врегулювання спору шляхом звернення зі скаргами до 18 регіональної військово-лікарської комісії та Центральної військово-лікарської комісії, відповіді на які надходили із затримкою, що, на думку заявника, унеможливило своєчасне звернення до суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2026 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання заяви (клопотання) про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням обставин, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду, та доказів на їх підтвердження.
24 лютого 2026 року представником позивача подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якому зазначено, що строк звернення до суду пропущено з поважних причин, оскільки з листопада 2024 року позивач проходив військову службу у складі Військової частини НОМЕР_1 , перебував у підпорядкуванні командування, був обмежений у можливості вільного пересування, своєчасного отримання правової допомоги, збирання документів та підготовки процесуальних матеріалів, а також виконував службові обов`язки в умовах воєнного стану. На підтвердження наведених обставин додано копію військового квитка позивача.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовлено, а позовну заяву повернуто позивачу.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм процесуального права, що призвело до безпідставної відмови у поновленні строку звернення до адміністративного суду та повернення позовної заяви.
В обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам проходження позивачем військової служби в умовах воєнного стану, що об`єктивно ускладнювало можливість своєчасного звернення до суду. Також апелянт вказує, що поданим клопотанням та доданими доказами підтверджувалась поважність причин пропуску строку звернення до суду, однак зазначені обставини безпідставно не були враховані судом першої інстанції.
У зв`язку з цим апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідачі правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.
Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до статті 312 КАС України.
Відмовляючи позивачу у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив із того, що наведені позивачем обставини щодо проходження військової служби та дії воєнного стану самі по собі не є безумовними підставами для поновлення процесуального строку, а подані докази не підтверджують існування об`єктивних і непереборних перешкод, які унеможливлювали своєчасне звернення до суду з позовом.
Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів військового управління, посадових і службових осіб.
Згідно зі статтею 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюється виключно судами, а юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення у передбачених законом випадках.
Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, якщо не встановлено інше, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною п`ятою статті 122 КАС України встановлено, що у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк звернення до суду.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Аналіз наведених норм свідчить, що поновлення строку звернення до суду є винятком із загального правила щодо необхідності дотримання процесуальних строків та допускається лише у разі доведення особою існування об`єктивних, непереборних та незалежних від її волевиявлення обставин, які унеможливили своєчасне звернення до суду.
Верховний Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що запровадження воєнного стану саме по собі не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку. Питання поважності причин пропуску строку вирішується з урахуванням конкретних обставин справи, причинного зв`язку між такими обставинами та неможливістю своєчасного звернення до суду, а також належного доказового підтвердження.
Як убачається з матеріалів справи, предметом спору є оскарження наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 322 від 13 листопада 2024 року в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації, а також похідні вимоги щодо звільнення з військової служби та виключення зі списків особового складу військової частини.
Отже, про оскаржуване рішення та обставини, які, на думку позивача, порушують його права, останній був обізнаний з моменту видання зазначеного наказу та фактичного направлення для проходження військової служби, тобто не пізніше листопада 2024 року.
Разом з тим із позовною заявою до суду позивач звернувся лише у лютому 2026 року, тобто після спливу встановленого процесуальним законом строку звернення до адміністративного суду.
На обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду позивач посилався на проходження військової служби у складі Військової частини НОМЕР_1 , перебування у підпорядкуванні командування, обмеження у вільному пересуванні, ускладнення доступу до правничої допомоги та виконання службових обов`язків в умовах воєнного стану.
Однак наведені обставини мають загальний характер та самі по собі не свідчать про існування протягом усього періоду з листопада 2024 року до лютого 2026 року об`єктивних і непереборних перешкод для звернення до суду.
Позивачем не надано доказів перебування у районах ведення бойових дій, виконання завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових заходах, тривалого перебування у відрядженнях, лікування у стаціонарних закладах охорони здоров`я, відсутності доступу до засобів зв`язку або інших конкретних обставин, які фактично унеможливлювали своєчасне звернення до суду.
Сам лише факт проходження військової служби в умовах воєнного стану без наведення індивідуалізованих обставин та без належного доказового підтвердження не може бути визнаний достатньою та безумовною підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду.
З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.
Оскільки подані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду обґрунтовано визнані неповажними, у зв`язку з чим суд першої інстанції правомірно повернув позовну заяву.
Доводи апеляційної скарги наведених висновків не спростовують, зводяться до незгоди з наданою судом правовою оцінкою встановлених обставин та не містять посилань на докази, які б свідчили про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02 березня 2026 року у справі № 420/4364/26 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий: І.І. Тарновецький

Судді: А.В. Бойко

О.А. Шевчук