ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2026 року	справа № 380/4241/26	

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Желік О.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (далі – відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області № 913270151039 від 18.02.2026 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області провести з 10.02.2026 ОСОБА_1 перерахунок пенсії – перехід на інший вид пенсії відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу», пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцевих та перехідних положень» Закону від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» з урахуванням довідки Головного управління ДПС у Львівській області №77-13-01-10-02-11 від 10.02.2026 про складові заробітної плати державного службовця та №78-13-01-10-02-11 від 10.02.2026 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, зарахувавши до стажу державної служби періоди його роботи на посадах в органах державної податкової служби, а саме: з 25.02.1994 по 10.02.2026 (включно), згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.06.1986 та здійснити нарахування та виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що є громадянином України ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (пенсійне посвідчення серії НОМЕР_2 , видане 17.04.2024 Пенсійним фондом України).
Позивач зазначив, що 10.02.2026 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо переведення його на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок про складові заробітної плати державного службовця. До вказаної заяви долучив довідку Головного управління ДПС у Львівській області №77-13-01-10-02-11 від 10.02.2026 про складові заробітної плати (посадовий оклад – 18500,00 грн., надбавка за ранг (3 ранг) – 800,00 грн., надбавка за вислугу років (30 відсотків) за стаж державної служби 33 роки – 5550,00 грн., усього 24850,00 грн.) та довідку №78-13-01-10-02-11 від 10.02.2026 про інші складові заробітної плати за період з 01.02.2021 по 31.01.2026. За принципом екстериторіальності було визначено структурний підрозділ – Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, яке рішенням №913270151039 від 18.02.2026 відмовило позивачу у перерахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу» з посиланням на те, що стаж державної служби ОСОБА_1 складає лише 5 місяців 27 днів (зараховано з 05.07.2013 по 31.12.2013), оскільки посадові особи органів державної податкової служби, яким присвоювалися персональні та спеціальні звання, не є державними службовцями категорій, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ. Позивач вважає зазначене рішення протиправним з огляду на те, що він з 25.02.1994 по теперішній час працює в органах державної податкової служби, прийняв присягу державного службовця, обіймав відповідні посади, йому присвоювались ранги державних службовців та спеціальні звання, а заробітна плата виплачувалася за рахунок державного бюджету, тому всі ці періоди мають зараховуватись до стажу державної служби. У зв`язку з вищевикладеним звернувся до суду.
Ухвалою суду від 16.03.2026 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 16.03.2026 та копію позовної заяви з додатками надіслано відповідачу засобами електронного зв`язку за допомогою сервісу «Електронний суд», що підтверджується наявними в матеріалах справи довідками про доставку електронних листів. Правом подати письмовий відзив на позовну заяву відповідач станом день розгляду справи не скористався, тому суд, керуючись ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вирішив справу за наявними матеріалами.
Суд дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті та встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 17.04.2024.
Відповідно до записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 20.06.1986, він з 25.02.1994 прийнятий на посаду ст. державного податкового ревізора-інспектора відділу аудиту юридичних осіб Державної податкової інспекції по м. Самбору; 12.05.1994 прийняв присягу державного службовця; 17.02.1995 присвоєно персональне звання інспектора податкової служби ІІІ рангу; в подальшому обіймав різноманітні керівні посади в органах державної податкової служби, у тому числі: головного державного податкового ревізора-інспектора, начальника відділу, заступника начальника районної ДПІ, заступника начальника Самбірської ОДПІ, завідувача сектору управління аудиту Головного управління ДФС/ДПС у Львівській області. Станом на момент звернення із заявою (10.02.2026) позивач займає посаду заступника начальника відділу в Головному управлінні ДПС у Львівській області (відокремлений підрозділ). Позивачу послідовно присвоювалися ранги та спеціальні звання: інспектора податкової служби ІІ рангу (22.12.1999), інспектора податкової служби І рангу (03.05.2001), радника податкової служби ІІ рангу (22.08.2003), радника податкової служби І рангу (25.07.2008), 10 ранг державного службовця (05.07.2013), радника податкової та митної справи І рангу (01.01.2014), 4 ранг державного службовця (03.03.2019), 3 ранг державного службовця (05.09.2022).
10.02.2026 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою щодо переведення його на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу». До заяви додав Довідку про складові заробітної плати №77-13-01-10-02-11 від 10.02.2026 (Додаток 4 до Порядку) та Довідку про інші складові заробітної плати №78-13-01-10-02-11 від 10.02.2026 (Додаток 5 до Порядку).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області №913270151039 від 18.02.2026 позивачу відмовлено у перерахунку пенсії. Рішення мотивоване тим, що стаж державної служби Бобровського М.Б. складає 5 місяців 27 днів (з 05.07.2013 по 31.12.2013), оскільки до стажу не зараховуються періоди роботи посадових осіб органів державної податкової служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання.
Позивач не погодився із зазначеним рішенням, вважає його безпідставним та необґрунтованим, тому звернувся до суду із цим позовом.
При вирішенні спору по суті суд керується таким.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015. Згідно з Прикінцевими та перехідними положеннями цього Закону втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 відповідного розділу.
Пунктом 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 встановлено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до положень пункту 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Спеціальним законом, що визначав статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності у період роботи позивача на відповідних посадах, був Закон України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII.
Згідно з частинами 5-8 статті 15 Закону України «Про державну податкову службу в Україні» від 04 грудня 1990 року №509-XII правовий статус посадових осіб органів державної податкової служби, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, цим Законом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу». Посадовим особам органів державної податкової служби присвоюються спеціальні звання. Посадові особи органів державної податкової служби підлягають атестації.
З системного аналізу вказаних норм встановлено, що посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання та які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави у сфері податкової політики, одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - дійсно перебувають на державній службі та є державними службовцями.
Відповідно до абзацу 2 пункту 2 «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого постановою КМ України від 03.05.1994 №283 (чинного до набрання законної сили Закону України «Про державну службу» №889-VIII від 10 грудня 2015 року), до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів державної податкової та контрольно-ревізійної служби, її територіальних органів.
Відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про державну службу» № 889-VIII від 10.12.2015 та «Порядку обчислення стажу державної служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 року № 229, до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.
Відповідно до пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу». При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Дана позиція узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 22 жовтня 2013 року у справі 21-340а13, відповідно до якої посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу».
Зокрема, в постанові Верховного Суду України від 22 жовтня 2013 року у справі 21-340а13 колегія суддів зазначила, що розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.09.1997 №503-р «Про віднесення посад працівників місцевих державних податкових адміністрацій до відповідних категорій посад державних службовців» не є підставою для відмови у зарахуванні до стажу державної служби періоду служби у податкових органах посадових осіб, які мають спеціальне звання, оскільки зазначений акт виданий для врегулювання правового статусу працівників цих органів, що не мають спеціальних звань, та не змінює правового статусу посадових осіб податкових органів, які такі звання мають.
Аналогічна правова позиція викладена також в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.07.2018 у справі №586/965/16-а, від 08.02.2024 у справі №500/1216/23, від 09.07.2024 у справі №240/16372/23.
Із записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 20.06.1986 слідує, що ОСОБА_1 з 25.02.1994 по теперішній час безперервно працює в органах державної податкової служби на різноманітних посадах державної служби, 12.05.1994 прийняв присягу державного службовця, йому послідовно присвоювалися ранги державних службовців та спеціальні звання у порядку, визначеному законодавством. Одержував заробітну плату за рахунок державного бюджету.
Таким чином, суд зазначає, що доводи відповідача, викладені у спірному рішенні, про те, що стаж роботи позивача в органах державної податкової служби не може бути зарахований до стажу державної служби є безпідставними, оскільки суперечать нормам пункту 344.1 статті 344 Податкового кодексу України, частини другої статті 46 Закону № 889-VIII та усталеній правовій позиції Верховного Суду.
Враховуючи вищенаведене, стаж роботи позивача в органах державної податкової служби за період з 25.02.1994 по 10.02.2026 підлягає зарахуванню до стажу державної служби і становить 31 рік 11 місяців 16 днів. Загальний страховий стаж позивача станом на 10.02.2026 становить 43 роки 11 місяців 25 днів. Вік позивача на момент звернення із заявою становить понад 62 роки.
Враховуючи те, що станом на день набрання чинності Законом № 889-VIII (01.05.2016) позивач мав понад 20 років стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії державного службовця, ОСОБА_1 відповідає умовам, передбаченим пунктом 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII, та має право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993.
За вказаних обставин спірне рішення відповідача є протиправним і підлягає скасуванню.
З метою захисту порушеного права позивача суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача перевести ОСОБА_1 на пенсію державного службовця відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», з дати звернення із заявою – 10.02.2026, зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах державної податкової служби з 25.02.1994 по 10.02.2026 (включно), та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
Суд також зазначає, що у справі, яка розглядається, для прийняття рішення за результатами поданої позивачем заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області. Тож дії зобов`язального характеру має вчинити саме цей територіальний орган Пенсійного фонду України. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23 та у постанові від 09.07.2024 у справі №240/16372/23.
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача урахувати довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №77-13-01-10-02-11 від 10.02.2026 та №78-13-01-10-02-11 від 10.02.2026, видані Головним управлінням ДПС у Львівській області, суд зазначає, що ця вимога стосується розміру пенсійних виплат, що ще не обрахований суб`єктом владних повноважень, який наділений такою дискрецією. Наслідки розрахунку пенсії можуть бути предметом перевірки судом на відповідність критеріям, визначеним у статті 2 КАС України. Зазначена вимога спрямована на майбутнє, через що не підлягає задоволенню, оскільки судовому захисту підлягає лише порушене право. До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 12 вересня 2023 року при розгляді справи № 560/8328/22.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.
Відповідно до частин 1, 3 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, враховуючи те, що судом задоволено вимогу немайнового характеру, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1064 грн 96 коп.
Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -
в и р і ш и в:

адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області № 913270151039 від 18.02.2026 про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області (ЄДРПОУ 21318350) перевести ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на пенсію державного службовця відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, пунктів 10, 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу», з дня звернення із заявою – 10.02.2026, зарахувавши до стажу державної служби роботу позивача в органах державної податкової служби за період з 25.02.1994 по 10.02.2026 (включно), згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_1 від 20.06.1986, та здійснити виплату пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області 1064 (одна тисяча шістдесят чотири) грн 96 коп сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя  Желік О.М.