Дата документу 25.06.2026	Справа № 587/607/26	
 	Провадження № 3/554/534/2026	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.06.2026 р. м. Полтава
Суддя Шевченківського районного суду міста Полтави Горбунова Я.М., за участю адвоката Наконечної О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Відділення поліції №2 (с-ще Краснопілля) Сумського району управління поліції ГУНП в Сумській області відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , громадянин України, військовослужбовець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - 
В С Т А Н О В И В:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 №591002 від 14.02.2026 ОСОБА_1 14.02.2026 р. о 08 год. 59 хв. в селищі Великий Бобрик, вул. Грузія, 25, керував транспортним засобомAudi 80, державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота та різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Відмова від проходження огляду фіксувалася із застосуванням технічного засобу відеозапису згідно постанови КМУ №1103 від 17.12.2008 р. зі змінами від 20.01.2023 р. внесеними постановою КМУ №57 та згідно ст. 266 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, за повідомленням адвоката, не явився через перебування на військовій службі. Адвокат Наконечна О.М. просила закрити справу за відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Зазначила, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 08 год. 59 хв. 14.02.2026 року та відразу повідомив, що їде на службу, запитав чи необхідно надати військовий квиток, на що поліцейський відповів що не потрібно. Лише через 7 хвилин під час складення постанови про адміністративне правопорушення за п. п. 2.1. б. ПДР України, працівник поліції почали говорити про ознаки алкогольного сп`яніння.
Під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції щодо неможливості проходження огляду на стан сп`яніння в даний час, оскільки йому необхідно терміново прибути для виконання бойового розпорядження, на що адвокат надала до суду «ВИТЯГ З БОЙОВОГО РОЗПОРЯДЖЕННЯ командира… обр ТрО № 1058. ОКП-…обр ТрО 08:00 18.11.2025 року».
Крім того, ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння виключно з метою економії часу, щоб вчасно дістатися до позицій та змінити особовий склад, а тому адвокат просила врахувати службову необхідність та ту обставину, що посада ОСОБА_1 передбачає щоденне керування транспортним засобом, а позбавлення його права керування транспортними засобами суттєво ускладнить роботу підрозділу військової частини. 

Свідок ОСОБА_2 , який є командиром роти зв`язку військової частини НОМЕР_3 , де безпосередньо служить ОСОБА_1 ,пояснив, що ОСОБА_1 заступив 14.02.2026 р. о 08 год. 00 хв. на чергування, яке встановлене вахтовим методом, на той момент це були 10-ти денні чергування, коли військовослужбовці заїжджають на 10 днів, чергують, а потім змінюються.
Після розводу військового складу, де здійснюється інструктаж, який відбувається о 08 год. ранку, ОСОБА_1 вирушив на транспортному засобі забратим «побратимів», щоб замінити їх. По дорозі, близько 17 км від лінії безпосереднього зіткнення, близько 10 кілометрів від траси Суми-Харків, ОСОБА_1 зупинив патруль, причина зупинки –не горіла на транспортному засобі фара. Під час того, як працівники поліції складали протокол за даним фактом, у процесі розмови у працівників поліції до ОСОБА_1 виникла підозра, що він вживав алкогольні напої. Проте, це сумнівне твердження, ОСОБА_3 гіпертонік, та напередодні, у січні місяці він перебував на лікування з цього приводу.
Рух військовослужбовця від проведення інструктажу до пункту несення чергування це вже виконання бойового розпорядження,а тому ОСОБА_1 перебував на чергуванні з моменту виходу із інструктажу та безпосередньо під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції.
ОСОБА_1 виконав всі дії та вказівки працівників поліції під час зупинки, окрім проходження огляду на стан сп`яніння, так як пояснював працівникам поліції, що його чекають побратими, яких він має замінити, крім того, він не міг залишити транспортний засіб, так як там була його індивідуальна зброя, бойові комплекти і інші спорядження, необхідні для несення служби, про що він повідомляв працівникам поліції.
Крім того, відповідно до військового розпорядження і журналу чергувань він не може запізнюватися на зміну.
Також зазначив, що через годину після подій особисто приїхав до передового командного пункту, де безпосередньо перебував ОСОБА_1 , щоб переконатися у його стані, але останній не мав ніяких ознак алкогольного сп`яніння, спокійно виконував свої службові обов`язки.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши клопотання адвоката Наконечної О.М., пояснення свідка ОСОБА_2 , дослідивши відеодиск, вважає, що справа підялагає закриттю з огляду на наступне.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 130 КУпАП, є зафіксований у встановлений законом спосіб факт керування транспортним засобом, згода/відмова саме водія від огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, та згода/відмова водія від огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, що і є підставою для складення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП та притягнення до адміністративної відповідальності. Обов`язок щодо доведення вказаних обставин покладається на працівників поліції, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається не дійсним.
Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції). У розумінні вимог п.7 розділу І Інструкції, огляд у закладі охорони здоров`я проводиться лише у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейськими.
Згідно з п.3 Порядку огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Листом Касаційного кримінального суду Верховного суду №ЕП-1578/2025 від 13.11.2025 надано змістовні роз`яснення суду першої інстанції щодо визначення статті КУпАП, за якою підлягає кваліфікації керування військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, і відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, а також щодо процедури такого огляду. Адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП, може бути вчинено в таких формах: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Частиною першою статті 172-20 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за такі діяння: 1) розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів; 2) появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 3) виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння; 4) відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. З наведеного випливає, що діяння, передбачені частиною першою статті 130 КУпАП, крім передачі керування транспортним засобом, охоплюються об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого статтею 172-20 цього Кодексу, у формах виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, але лише за умови, якщо такі діяння вчинені військовослужбовцем безпосередньо під час виконання обов`язків військової служби.
Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, є будь-яка осудна особа, яка керує транспортним засобом у віці, з якого настає адміністративна відповідальність, а передбаченого статтею 172-20 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів. Згідно із частиною дев`ятою статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі Закон № 2232-XII) військовослужбовці це особи, які проходять військову службу.
Частиною четвертою статті 24 Закону № 2232-ХІІ встановлено, що військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
Вирішуючи питання про кваліфікацію дій військовослужбовця, який керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та/або відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, крім іншого, суди в кожному конкретному випадку мають встановлювати факт виконання обов`язків військової служби на момент вчинення діяння з урахуванням положень частини четвертої статті 24 Закону № 2232-XII. З огляду на викладене в разі керування військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмови від проходження відповідно до визначеного порядку огляду на стан сп`яніння, з урахуванням встановлених фактичних обставин, дії такої особи підлягають кваліфікації за статтею 172-20 КУпАП, яка є спеціальною нормою щодо військовослужбовців (розмежування за спеціальним суб`єктом).
Наявність у цій категорії адміністративних правопорушень спеціального суб`єкта військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби зумовлює застосування спеціального порядку його огляду на стан алкогольного сп`яніння, встановленого статтею 266-1 КУпАП та Порядком направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 січня 2024 року № 32. Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку огляду підлягають військовослужбовці/військовозобов`язані, щодо яких є підстави вважати, що вони виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин (установ, закладів) у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Натомість у разі невстановлення судом факту виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби під час керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння дії військовослужбовця мають кваліфікуватися за статтею 130 КУпАП, а його огляд на стан сп`яніння має здійснюватися за правилами статті 266 цього Кодексу.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій у ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Між тим, так як судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, під час зупинки його працівниками поліції виконував обов`язок військової служби, про що достеменно було відомо останнім, проте працівниками поліції не повідомлено було працівникам Національної поліції Військової служби правопорядку Збройних сил України про те, що ними було зупинено автомобіль, водієм, якого є військовослужбовець, внаслідок чого була порушена процедура проходження огляду військовослужбовців ЗСУ на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а за положеннями ч.9 ст. 266-1 КУпАП огляд проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, до матеріалів справи надані інші докази, які досліджені судом.
З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції о 08 год. 59 хв. 14.02.2026 року та відразу повідомив що їде на службу, запитав чи необхідно надати військовий квиток, на що поліцейський відповів що не потрібно. Лише через 7 хвилин під час складення постанови про адміністративне правопорушення за п. п. 2.1. б. ПДР України, працівник поліції вказав: ,,що чує запах, може ліки, та запитав чи вживав ОСОБА_1 ,,ВЧОРА” алкогольні напої, на що останній відповів, що не вживав”. В свою чергу працівник поліції заявив про наявність ознак алкогольного сп`яніння, а саме, запаху алкоголю з порожнини рота.
З відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу або в лікарні чітко повідомив працівникам поліції, що він зараз не може цього зробити, а саме, о 08:26 зазначив «мені хлопців міняти нужно», «зараз я не можу поїхати, їду на бойове завдання» оскільки йому необхідно терміново прибути для виконання бойового завдання. ОСОБА_1 під час спілкування з п рацівниками поліції неодноразово їм повідомляв, що йому необхідно замінити людей на службі, але працівники поліції проігнорували дане прохання та розпочали складення протоколу.
Із письмових доказів, наданих захисником, встановлено, що 14.02.2026 року згідно бойового розпорядження та графіку чергування ОСОБА_1 о 10-00 год. мав з`явитися до пункту призначення, куди рухався на автомобілі «Ауді 80» д.н.з. НОМЕР_2 . Це було бойове завдання та воно було безпосередньо пов`язано із забезпеченням оборони України від збройної агресії російської федерації. 
Під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції щодо неможливості проходження огляду на стан сп`яніння в даний час, оскільки йому необхідно терміново прибути для виконання бойового розпорядження, що підтверджується наданим до суду ,,ВИТЯГОМ З БОЙОВОГО РОЗПОРЯДЖЕННЯ командира… обр ТрО № 1058. ОКП-…обр ТрО 08:00 18.11.2025 року ”Відповідно до п.п. 3, 3.1. вказаного Витягу:
БОЙОВЕ ЗАВДАННЯ ПІДРОЗДІЛАМ.
На виконання бойового розпорядження угрупування військ ,,Курськ ” від 30.09.2025 року, з метою забезпечення всебічного якісного зв`язку для безпосереднього управління підрозділами, які задіяні для виконання бойових (спеціальних) завдань, наказую:
-забезпечити безперебійний тасталий зв`язок;
-організувати цілодобове чергування на бойових постах;
-забезпечити обслуговування та безперебійну роботу ретрансляторів транкінгового зв`язку, супутникового та проводового зв`язку.
п.3.2 – З метою виконання п. 3.1. даного розпорядження командиру роти зв`язку майору ОСОБА_2 з 18:00 год. 18.11.2025 р. наступний бойовий склад:
- оператора радіостанції взводу зв`язку командного пункту роти зв`язку сержанта ОСОБА_1 .
П.3.3 – Форма одягу – польова. Статус зарядженості зброї - ”ЧЕРВОНИЙ”.
П.4. Час виконання завдання – з 18:00 год. 18.11.2025 р. до окремого розпорядження.
Також, відповідно до пояснень свідка ОСОБА_2 встановлено, що під час зупинки працівниками транспортного засобу ОСОБА_1 при собі мав зброю, а в автомобілі знаходилися боєприпаси. Водночас відповідно до Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних сил України, який визначає обов`язки військовослужбовців під час виконання ними бойових завдань, військовослужбовець не має права залишати зброю та боєприпаси без нагляду. 
Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Відповідно до бойового розпорядження ОСОБА_1 виконував наказ командування, тобто сержант ОСОБА_1 знаходився на службі при виконанні завдання командування. Аналіз вищевказаних доказів, у своїй сукупності, свідчить про те, що 14.02.2026 о 08 год. 59 хв., ОСОБА_1 , як військовослужбовець, керуючи транспортним засобом Ауді 80 д.н.з. НОМЕР_2 , відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки виконував бойове завдання командування, тобто перебував в стані крайньої необхідності. В даному випадку, заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена, а доказів того, що водієм була завдана шкода будь-яким іншим учасникам дорожнього руху немає.
Відповідно до статті 17 КУпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності. 
Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.
Крайня необхідність – це випадок зіткнення двох інтересів, які рівною мірою охороняються законом, і при якій заради збереження більш важливого інтересу, заподіюється шкода меншому інтересові.
Крайню необхідність можна визнати правомірною лише при таких обставинах: небезпека не може бути усунена іншим шляхом, окрім як заподіяння шкоди, тобто крайня необхідність є єдиним засобом захисту від небезпечних дій; при крайній необхідності шкода завдається не джерелу небезпеки, а інтересам третіх осіб; шкода, яка заподіюється при крайній необхідності, повинна бути меншою, ніж та, яка попереджена.
З огляду на викладене, враховуючи відсутність завданої діями ОСОБА_1 фактичної шкоди, слід вважати, що його дії вчинені у стані крайньої необхідності, а вчинене ним правопорушення є менш значним, ніж відвернена шкода. ОСОБА_1 виконував обов`язок військової служби та мав підстави для відмови від проходження огляду у зв`язку з пріоритетністю виконання обов`язків із захисту України та відсічі збройної агресії РФ.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі вчинення дій особою в стані крайньої необхідності.
Таким чином, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку про закриття справи з підстав, передбачених п.4 ст. 247 КУпАП.
На підставі викладеного та керуючись ст. 7, 9, ч. 1 ст. 130, ст. 247, 251, 252, 266, 280, 284 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В :
Закрити справу щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 4 ст. 247 КУпАП у зв`язку із вчиненням діяння у стані крайньої необхідності. 
Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Я. М. Горбунова