Єдиний унікальний номер 725/2059/26 
Номер провадження 1-кп/725/73/26  

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.05.2026 року м. Чернівці

Чернівецький районний суд міста Чернівців
в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
з участю:
обвинуваченого ОСОБА_3 
прокурора ОСОБА_4 
захисника ОСОБА_5 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження за №12025262020003242 від 24 вересня 2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горбова, Герцаївського району, Чернівецької області, українцю, громадянину України, із середньою освітою, одруженому, раніше не судимому, тимчасово не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2025 року приблизно о 19 годині 50 хвилин, водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Peugeot» моделі «206», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в темну пору доби по вул. Руській в м. Чернівці, яка освітлювалась вуличним міським електроосвітленям, зі сторони вул. Південно-Кільцевої в напрямку с. Остриця, Чернівецького району, Чернівецької області, із перевищенням дозволеної в межах населеного пункту швидкістю – 50 км/год..
Наближаючись до буд. №289-Г вище зазначеної вулиці, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину дороги з ліва на право, відносно напрямку руху водія ОСОБА_3 , неподалік нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожньою розміткою 1.14.1 розділу 34 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) та дорожніми знаками, передбаченими п. 5.38.1 та п. 5.38.2 розділу 33 ПДР. 
В результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку експерта № 747 мд від 21.10.2025, встановлено, що у гр. ОСОБА_7 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді: забійні рани голови та правого передпліччя, скальпована рана в лобній ділянці, закритий багатоскалковий перелом правої половини крижової кістки (більше бічної маси) із зміщенням уламків, закриті скалкові переломи лонної і сідничної кісток справа із зміщенням уламків і розривом лонного симфізу, перелому правого бічного паростку 5-го поперекового хребця, епідурального крововиливу правої гемісфери головного мозку, закритого лінійного перелому С2 без зміщенням уламків, які відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як такі що небезпечні для життя.
Дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_3 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 12.3 та 12.4, встановлених «Правилами дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 та ведених в дію з 01.01.2002, які вимагають від водія:
- п. 1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб неповинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
- п. 2.3 Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год. 
При цьому, порушення ОСОБА_3 , п.12.4 «Правил дорожнього руху» з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому діянні визнав повністю, та повністю підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Просив суворо не карати. 
Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст. 349 КПК України йому зрозумілий.
Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась та надала до суду заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі, жодних претензій до ОСОБА_3 не має. 
Таким чином, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України - а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, те що даний злочин є тяжким, а також особу обвинуваченого, зокрема те, що він раніше не судимий, відповідно до зібраних органом досудового розслідування довідок - не перебуває на наркологічному та психіатричному обліках. По місцю проживання характеризується позитивно. Одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, а також здійснює догляд за батьками інвалідами. Крім того,суд враховує те, що ОСОБА_3 повністю відшкодував завдану школу потерпілій, про що є розписка в матеріалах провадження.
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, повне відшкодування завданого збитку, наявність на утриманні малолітньої дитини.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. 
Суд, при призначенні міри покарання враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину, його суспільну небезпечність, відношення підсудного до вчиненого, особу підсудного, вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, із застосуванням ст. 75 КК України, при цьому суд виходить з наступного. 
Застосовуючи звільнення від відбування покарання з випробовуванням, суд враховує індивідуальний ступінь тяжкості вчиненого підсудним злочину, який на думку суду наближений до мінімального ступеня тяжкості такого злочину, оскільки підсудний після вчинення злочину не залишив місце пригоди, повністю відшкодував шкоду потерпілій в досудовому порядку. Крім того, суд виходить з критеріїв оцінки самої особи підсудного, а саме виключно позитивні характеристика з місця проживання з якої можливо зробити висновки, що підсудний не схильний до вчинення злочинів, оскільки постійно працює і заробляє собі на життя своїй сім`ї, утримує батьків інвалідів.
Всі ці наведені вище обставини свідчать на думку суду про можливість виправлення та перевиховання підсудного без відбування покарання у вигляді позбавлення волі.
Суд не вбачає підстав для застосуванні відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України.
На думку суду, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого (підсудного), випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Крім того, згідно до п.п.20,21 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації і транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при і призначенні покарання за ст. 286 КК України суди мають ураховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію транспортних засобів, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного. У кожному випадку призначення покарання за частинами 1, 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання — позбавлення права керувати транспортними засобами або обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан чи експлуатацію транспортних засобів, відповідно.
Враховуючи обставини справи, а саме те, що ОСОБА_3 під час дорожньо-транспортної пригоди не перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не скрився з місці пригоди, повністю відшкодував завдані збитки, на даний час працює водієм, суд вважає що ОСОБА_3 не слід позбавити права керувати транспортними засобами.
Крім того, враховуючи повне доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, суд вважає, що з підсудного слід стягнути на користь держави витрати за проведення експертиз по справі в сумі 38 183,84 грн..
Долю речових доказів по справі суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України і за його вчинення призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від призначеного йому основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.
Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави вартість витрат за проведення по справі експертиз в сумі 38 183,84 грн..
Речовий доказ: Автомобіль марки «Peugeot» моделі «206», реєстраційний номер НОМЕР_1 -залишити ОСОБА_3 .
На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців протягом тридцяти діб з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні 

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців                      ОСОБА_1