Справа № 515/731/26
Провадження № 2/515/1311/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Луцюка В.О.,
секретаря судового засідання Комерзан Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» в особі представника Сахарової О.І. до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

30 квітня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ЕЙС» (далі - ТОВ «ФК «ЕЙС») через свого представника Сахарову О.І. звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 13 лютого 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та було укладено кредитний договір №357272654 у формі електронного документу з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора MNV888JZ, за умовами якого відповідачці було надано кредит у сумі 2100,00 грн з перерахуванням на банківську картку № НОМЕР_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. В подальшому відповідачка збільшила суму кредиту, у зв`язку з чим загальна сума кредиту стала 14 700,00 грн. 
За договором факторингу №28/1118-01 від 28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило право грошової вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «Таліон Плюс», яке у свою чергу відступило право вимоги ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за договором факторингу №27/0524-01 від 27 травня 2024 року.
15 липня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «ЕЙС» укладено договір факторингу №15/07/25-Е, за умовами якого до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №357272654 від 13 лютого 2022 року в сумі 19 984,12 грн, з яких: 14 649,04 грн – заборгованість по тілу кредиту; 5 335,08 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Посилаючись на те, що відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором, кредитні кошти у визначені строки не повернула, просить стягнути з відповідачки вказану заборгованість на свою користь та судові витрати, що складаються з судового збору у сумі 2 662,40 грн та витрат на правову допомогу у сумі 7 000,00 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 травня 2026 року, справу передано у провадження судді Луцюка В.О.
Відповідно до ухвали судді від 11 травня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; відповідачці роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву; витребувано від АТ КБ «ПриватБанк» докази у справі.
15.06.2026 року від АТ КБ «ПриватБанк» надійшла витребувана інформація (вх. № 4387/26-Вх від 15.06.2026). 
За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Позивач, належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавав. У позові просив про слухання справи у відсутність представника позивача та проти заочного розгляду справи заперечень не мав.
Відповідачка належним чином повідомлялася про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження за зареєстрованою адресою місця проживання. Поштове відправлення було повернуто до суду без вручення з зазначенням причини «адресат відсутній».
У пункті 91-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила), передбачено, що рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Працівником АТ «Укрпошта» на довідці про причини повернення зроблено позначку «адресат відсутній» та засвідчено її підписом з проставленням відбитка календарного штемпеля, що свідчить про дотримання вимог пункту 91- 1 Правил.
За змістом п.3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відмітка про відсутність особи за адресою місця проживання вважається врученням судової повістки цій особі.
Отже, наведена норма права дає підстави вважати, що врученою судова повістка вважається в день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, викладеними в постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17 (провадження № 14-507цс18), від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 (провадження № 12-233гс18) та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі №814/1469/17 (провадження № К/9901/28703/19), від 01 квітня 2021 року у справі №826/20408/14 (провадження № К/9901/16143/20), від 09 липня 2020 року у справі №751/4890/19 (провадження № 61-2583св20), від 10 листопада 2021 року у справі №756/2137/20 (провадження № 61-3782св21), від 29 липня 2022 року у справі № 148/2412/19 (провадження № 61-18085св21).
Відповідачка правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили.
Станом на дату розгляду справи на адресу суду клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін учасниками справи не подавалися.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази у справі, суд дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 13 лютого 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір кредитної лінії №357272654 у формі електронного документу з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора MNV888JZ (а.с.19 зворот), за яким відповідачка отримала кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі кредитного ліміту на суму 22 000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом. Договором передбачено, що кредит надається на умовах строковості, зворотності, платності (а.с.11зворот – 19 зворот).
Кредитна лінія надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником (далі – «Дисконтний період»), а саме до 15 березня 2022 року. У випадку надання першого Траншу не в день укладення Договору, строк дії кредитної лінії автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення Договору по відношенню до дати надання першого траншу за Договором (п. 3.6 Договору).
Разом з укладанням кредитного договору ОСОБА_1 було підписано Заявку на отримання грошових коштів в кредит від 13 лютого 2022 року та Паспорт споживчого кредиту продукту «Смарт» (а.с.27,10-11 ).
Відповідно до умов договору та Паспорту споживчого кредиту продукту «Смарт» до Договору, відповідачка зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Процентні ставки за Договором є фіксованими і не підлягають зміні Кредитодавцем в односторонньому порядку в сторону погіршення для Позичальника. 
Згідно п. 8.3. Договору, за умови якщо Позичальник не скористається умовами зменшення витрат та загальної вартості Кредиту за Договором на умовах пункту 8.5. Договору, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів за весь строк Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 766,50 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,10 відсотків в день від суми залишку Кредиту що знаходиться у Позичальника за кожний день користування ним (далі – Базова процентна ставка). 
Пунктом 8.4. договору, передбачено, що зобов`язання по сплаті процентів за користування Кредитом після закінчення Дисконтного періоду кредитування визначається за процентною ставкою 1087,70 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 2,98 відсотків в день від суми залишку Кредиту.
Якщо Позичальник здійснить повернення всієї суми отриманого Кредиту до закінчення строку Дисконтного періоду, то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування кредитом будуть визначатися за процентною ставкою 120,45 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 0,33 відсотків від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі – Дисконтна процентна ставка); 
Якщо Позичальник вчинить описані в п. 3.2. Договору дії щодо продовження Дисконтного періоду (ініціює Пролонгацію) один або декілька разів та здійснить повернення всієї суми отриманого Кредиту до закінчення строку Дисконтного періоду (з урахуванням всіх Пролонгацій), то зобов`язання Позичальника по сплаті процентів фактичні дні користування Кредитом за період від дати видачі Кредиту до 15.03.2022 р. (включно) будуть визначається на умовах п. 8.5.1. Договору за Дисконтною процентною ставкою, а з наступного дня після 15.03.2022 р. за ставкою 607,97 відсотків річних, що на день укладення Договору становить 1,67 відсотків в день від суми Кредиту за кожний день користування ним (далі – Індивідуальна процента ставка). У разі здійснення Починальником двох та більше пролонгацій кредитодавець може зменшити розмір Індивідуальної процентної ставки у наступних періодах пролонгації. ( п.8.5.1 – п.8.5.2).
Згідно п. 8.7 Договору, якщо Позичальник користуватиметься кредитом після закінчення Дисконтного періоду, умови про розрахунок загальних витрат за кредитом та загальної вартості кредиту на умовах описаних в п. 8.5. Договору не застосовуються. Відповідно загальна вартість кредиту за період всього Дисконтного періоду визначається відповідно до розміру Базової процентної ставки вказаної в п.8.3. Договору. 
П. 7.2.2 Договору передбачає, що зобов`язання щодо повернення основної суми кредиту переносяться на наступний день після закінчення Дисконтного періоду, однак при не надходженні платежу зобов`язання позичальника по оплаті основної суми кредиту знову відкладається кожен раз на один календарний день, але не більше ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів від дати закінчення Дисконтного періоду; 
Пунктом 7.3 Договору, визначено що проценти за договором сплачуються в наступному порядку:
-протягом Дисконтного періоду кредитування Позичальник зобов`язаний сплатити Кредитодавцю проценти не пізніше останнього дня Дисконтного періоду кредитування. У разі продовження Позичальником Дисконтного періоду кредитування, Позичальник кожен раз сплачує всі нараховані проценти не пізніше нової дати закінчення Дисконтного періоду кредитування, вирахуваної відповідно до правил цього Договору (п.7.3.1); 
- після закінчення Дисконтного періоду кредитування, Позичальник зобов`язаний сплачувати Кредитодавцю проценти щоденно (п.7.3.2).
Отже, Договір був вчинений в електронній формі шляхом підписання одноразовим ідентифікатором MNV888JZ (а.с.19 зворот), яка відповідно до ст. 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» прирівнюється до письмової форми.
Також з доданої довідки щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» від 31.05.2024 вбачається, що 13.02.2022 року відповідачці надано кредит на суму 2 100,00 грн, який 19.02.2022 було збільшено на 12 500,00 грн, 19.02.2022 на 100,00 грн, крім того з даної довідки вбачається вчинення відповідачкою дій для продовження Дисконтного періоду (а.с.35-35 зворот).
Відповідно до платіжних доручень (а.с.38-39) за період з 13.02.2022 по 19.02.2022 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало договір, перерахувавши ОСОБА_1 кредитні кошти на картковий рахунок № НОМЕР_1 , що також підтверджується довідками первісного кредитора, та відповіддю АТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.21-22). 
Як вбачається з інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» за вих. №20.1.0.0.0/7-260527/107623-БТ від 03.06.2026, на ім`я ОСОБА_1 Банком було емітовано платіжну картку № НОМЕР_2 (маска картки № НОМЕР_1 ), на яку було зараховано 13.02.2022 року кошти в сумі 2100 грн.
Згідно наданого розрахунку заборгованості (а.с.42-43), судом встановлено, що станом на 19.07.2022 ОСОБА_1 частково сплатила заборгованість за кредитним договором №357272654 від 13.02.2022 в період з 15.03.2022 по 13.05.2022 в сумі 559,00 грн, разом з тим мала залишок заборгованості перед ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» в розмірі 17820,24 грн., з яких: 14 649,04 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 3 171,40 грн - сума заборгованості по відсоткам.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено договір факторингу №28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» передає ТОВ «Таліон Плюс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс» приймає належні ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі прав вимоги (а.с.45-48).
28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 19, до договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, 31.12.2020 Додаткову угоду №26, також 31.12.2021 Додаткову угоду № 27, 31.12.2022 Додаткову угоду №31, 31.12.2023 Додаткову угоду №32, за якими ТОВ «Таліон Плюс» отримало від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» право вимоги до боржників, вказаних у Реєстрі боржників. Згідно Реєстру боржників №186 від 19.07.2022 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 357272654 від 13.02.2022 в розмірі 17 820,24 грн., з яких: 14 649,04 грн. - сума заборгованості по основному боргу; 3171,40 грн - сума заборгованості по відсоткам (а.с.50 зворот-59).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» встановлено, що станом на 19.07.2022 (дату придбання) заборгованість відповідачки за кредитним договором №357272654 від 13.02.2022 перед ТОВ «Таліон Плюс» становить в розмірі 19984,12 грн, з яких: 14649,04 грн – заборгованість по тілу кредиту; 5335,08 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.44-44 зворот).
27.05.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» було укладено договір факторингу №27/0524-01, у відповідності до умов якого ТОВ «Таліон Плюс» передало ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» за плату належні йому права вимоги, вказаними у Реєстрі прав вимоги. Згідно Реєстру прав вимоги №1 від 27.05.2024 ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало від ТОВ «Таліон Плюс» право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №357272654 від 13.02.2022 в розмірі 19984,12 грн, з яких: 14649,04 грн – заборгованість по тілу кредиту; 5335,08 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.61-67).
15.07.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ФК «Ейс» було укладено договір факторингу №15/07/25-Е, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» передає ТОВ «ФК «Ейс» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Ейс» приймає належні ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників. Згідно Реєстру боржників від 15.07.2025 до Договору факторингу №15/07/25-Е від 15.07.2025, ТОВ «ФК «Ейс» набуло право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №357272654 від 13.02.2022 в розмірі 19 984,12 грн, з яких: 14649,04 грн – заборгованість по тілу кредиту; 5335,08 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом (а.с.69-76).
Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, позивач ТОВ «ФК «ЕЙС» має право грошової вимоги до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за кредитним договором №357272654 від 13.02.2022 року, укладеним між відповідачкою та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
У силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
На підставі ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до змісту ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до виписки з особового рахунку за кредитним договором № 357272654 від 13.02.2022, наданої ТОВ «ФК «Ейс», заборгованість відповідача перед ТОВ «ФК «Ейс» складає в розмірі 19984,12 грн, з яких: 14649,04 грн – заборгованість по тілу кредиту; 5335,08 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом(а.с.41).
Надана виписка про заборгованість перед ТОВ «ФК Ейс», узгоджується з умовами кредитного договору щодо порядку нарахування відсотків за користування коштами у дисконтний період та після його закінчення (90 днів), іншими письмовими доказами у справі, зокрема із витягами із Реєстру прав вимоги № 186 від 19 липня 2022 року, № 1 від 27 травня 2024 року, з Реєстру прав вимоги від 15.07.2025 до Договору факторингу №15/07/25-Е від 15 липня 2025 року, розрахунками заборгованості, складеними ТОВ «Таліон плюс» і ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога».
Відповідачем не було надано власного розрахунку заборгованості, а також доказів, які підтверджують повернення позичальником кредиту у розмірі та строки, передбачені кредитним договором, та спростовують правильність наданого позивачем розрахунку заборгованості.
Враховуючи вище наведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитним договором обґрунтовані та підлягають до задоволення у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд враховує таке.
За правилами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову - на відповідача.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує обставини, визначені у ч.3 ст.141 ЦПК України, зокрема обґрунтованість витрат та пропорційність до предмета спору з урахуванням ціни позову; поведінку сторони під час розгляду справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
В обґрунтування заявленої суми на надання правничої допомоги представником позивача надано Договір про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, укладений між позивачем та адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ», яким сторони погодили вид та вартість послуг, також надано Додаткову Угоду №25771160813 від 01.09.2025 та акт прийому-передачі від 29.12.2025, згідно яких надано позивачу юридичну допомогу по стягненню кредитної заборгованості із ОСОБА_1 на загальну суму 7000 грн. (а.с.82-85).
Разом з тим, враховуючи те, що виконані адвокатом роботи не є складними та потребують не значних затрат часу, враховуючи зміст позовної заяви, що є типовим для такого виду правовідносин, обсяг доданих документів, який не є значним, суд вважає, що заявлені витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн не відповідають засадам розумності та співмірності характеру наданої правової допомоги, реальності таких витрат, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 4 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідачки на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 19984,12 грн, з яких: 14649,04 грн – заборгованість по тілу кредиту; 5335,08 грн – заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Крім того, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 6 662,40 грн, з яких: 2 662,40 грн витрат зі сплати судового збору та 4 000,00 грн витрат на правничу допомогу.
Керуючись ст.4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ЕЙС», код ЄДРПОУ 42986956, адреса місцезнаходження: вул.Юрія Поправки,буд.6, каб.13, м. Київ, заборгованість за кредитним договором №357272654 від 13 лютого 2022 року в загальному розмірі 19984,12 грн (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири грн 12 коп), з яких: 14649,04 грн - заборгованість по тілу кредиту, 5335,08 грн - заборгованість по процентам, а також 6 662,00 грн (шість тисяч шістсот шістдесят дві грн., 00 к) судових витрат.
У стягненні решти витрат на правничу допомогу позивачу відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду, який відраховуються з дати складення повного судового рішення.
Дата складання повного судового рішення 26.06.2026 р.

Суддя В.О. Луцюк