Суддя Шевченко С. В. 

Справа № 644/10981/24 
Провадження № 2/644/1118/26 
22.06.2026

РІШЕННЯ
іменем України
10 червня 2026 року Індустріальний районний суд м. Харкова в особі судді Шевченка С.В., за участі: представника позивача Мазуренко А.П., відповідачки ОСОБА_1 , її представника адвоката Серпухової Ю.Г., секретаря с/з Рибалка В.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Харківського обласного центру зайнятості в особі Харківської філії до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,
в с т а н о в и в :
У поданому до суду позові Харківський обласний центр зайнятості в особі Харківської філії просить стягнути з ОСОБА_3 , яка в процесі судового розгляду змінила прізвище на « ОСОБА_4 » 52 443 грн 65 коп. у якості компенсації безпідставно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття та 3028 грн судових витрат на оплату судового збору. 
В обґрунтування вимоги позивач посилався на те, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Харківському міському центрі зайнятості у статусі безробітного з 03.03.2020 по 30.09.2020 року й за цей період отримала матеріальне забезпечення на випадок безробіття у загальному розмірі 52 443 грн 65 коп. Поряд з цим з 11.04.2014 року відповідачка набула право на пенсію за вислугою років, про що не повідомила центр зайнятості.
Відповідачка у поданому до суду відзиві заперечувала проти позову посилаючись на те, що при зверненні до Харківського міського центру зайнятості вона повідомляла інспектора про те, що отримує пенсію за вислугу років, на що їй було запропоновано подати до пенсійного фонду заяву про призупинення виплати пенсії. Така заява нею була подана і з 01.03.2020 року по 30.09.2020 року пенсія їй не виплачувалась. Відповідачка зазначала, що через помилкові консультації, які нею були отримані від інспектора та начальника відділу працевлаштування Харківського обласного центру зайнятості, вона хибно вважала, що призупинення отримання пенсійних виплат дає їй право на отримання допомоги по безробіттю, при цьому вона не приховувала факту наявності у неї права на пенсію. 
В судовому засіданні сторони підтримали свої вимоги та заперечення.
Судом встановлено, що 03.03.2020 року ОСОБА_2 , подала до Харківського міського центру зайнятості заяву про надання статусу безробітного. Своїм підписом відповідачка засвідчила, що пенсію на пільгових умовах та за вислугу років їх не призначено.
Поряд з цим, з листа Головного управління ПФУ в Харківській області від 25.07.2022 № 2000-0304-8/45190 встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Управлінні й отримує пенсію за вислугу років з 11.04.2014 року.
Пунктом 1частини 1статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що статус безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи. 
Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Зокрема, пунктом 8 частини 1 статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» визначено, що реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі встановлення факту подання особою недостовірних даних та документів, на підставі яких було прийнято рішення про надання їй статусу безробітного, призначення (виплати) матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг.
Пунктом 18 ч.2 ст.22 Закону України «Про зайнятість населення» визначено завдання та функції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальних органів, зокрема проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та Пенсійним фондом України. Таке розслідування здійснюється шляхом звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників.
За пунктом «а» статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до виду державних пенсій відноситься пенсія за вислугу років.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове соціальне страхування на випадок безробіття» Фонд загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій. Фонд є цільовим централізованим страховим фондом, некомерційною самоврядною організацією. Держава є гарантом забезпечення застрахованих осіб та надання їм відповідних соціальних послуг Фондом.
Згідно п.7 ч.1 ст.31 вищевказаного закону виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку.
Згідно з пунктом 13 частини першої статті 45 Закону України «Про зайнятість населення» реєстрація безробітного в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, припиняється у разі досягнення особою встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку або призначення пенсії на пільгових умовах, або за вислугу років.
При поданні 03.03.2020 року заяви про надання статусу безробітного, всупереч вищевказаним вимогам законодавства, ОСОБА_2 не повідомила про призначення їй пенсії за вислугу років, таким чином надала позивачу недостовірні дані, внаслідок чого безпідставно отримувала допомогу по безробіттю.
Суд відхиляє доводи відповідачки про те, що нею була подана до Пенсійного фонду заява про призупинення виплати їй пенсії, оскільки законодавець пов`язує можливість набуття статусу безробітного особою працездатного віку до отримання права на призначення чи призначення пенсії. Призупинення пенсійних виплат не впливає та не скасовує факту призначення пенсії.
В постанові Верховного Суду від 26.09.2018 року по справі № 545/164/17-ц зазначено, що не можуть бути визнані безробітними громадяни, які мають право на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах, на пенсію за вислугу років та скористалися цим правом або досягли встановленого законом пенсійного віку. Відповідно до частин другої та третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Отже, неповідомлення особою обставини, яка не дає право їй для визнання її безробітною свідчить про невиконання нею своїх обов`язків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.
Виходячи з викладеного вище, відповідачка достовірно знаючи про наявність у неї права на пенсію за вислугу років та факт призначення їй такої пенсії не повідомила про вказану обставину позивача при зверненні до останнього із заявою про надання статусу безробітного.
Суду не було надано доказів на підтвердження зворотного. 
Матеріал особової справи, які були оглянуті в судовому засіданні, не містять жодних заяв відповідачки про призначення їй пенсії за вислугу років.
Відповідно до ч. 1ст. 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», - фонд має право стягувати відповідно до закону кошти Фонду, виплачені особам, зареєстрованим як безробітні, у вигляді матеріального забезпечення на випадок безробіття та витрачені на надання соціальних послуг безробітним у разі встановлення факту їх отримання на підставі недостовірних відомостей, поданих особою.
Згідно ч. 3ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття»- сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Це положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
За положенням п. 1 ч. 1ст. 1215 цього Кодексу не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
З копії листа-претензії від 10.08.2022 встановлено, що за період з 10.03.2020 по 30.09.2020 відповідачкою отримано матеріальне забезпечення на випадок безробіття на загальну суму 52 443 грн 65 коп., які підлягають стягненню на користь позивача.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 354, 355 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
Позов задовольнити у повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Харківського обласного центру зайнятості 52 443 грн 65 коп. у якості компенсації безпідставно отриманого матеріального забезпечення на випадок безробіття та 3028 грн судових витрат на оплату судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду
Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст судового рішення складений 22.06.2026.

Суддя С.В. Шевченко