Справа № 515/608/26
Провадження № 3/515/1163/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2026 року м. Татарбунари
Суддя Татарбунарського районного суду Одеської області Дем`янова О.А., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції №2 Білгород-Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 23 січня 2019 року, орган, що видав 5114, рнокпп НОМЕР_2 ,
за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),
ВСТАНОВИВ:
09 квітня 2026 року до Татарбунарського районного суду Одеської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 764097 від 04.04.2026 року, згідно з яким 04 квітня 2026 року о 01 год 30 хв ОСОБА_1 , будучи особою, яку 10 вересня 2025 року було піддано адміністративному стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, повторно протягом року, перебуваючи за місцем свого мешкання по АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого була завдана шкода її психічному здоров`ю.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, клопотання про відкладення справи суду не надав. Матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки з підписом про її отримання ОСОБА_1 та датою отримання 21.04.2026 року.
Відповідно до статті 268 Кодексу під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, справу може бути розглянуто лише у випадках коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За таких обставин, а також з урахуванням того, що під час розгляду справ про адміністративне правопорушення за ст.173-2 КУпАП не передбачається обов`язкова присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , який не прибув на виклик, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи.
З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи судом досліджено наданні матеріали справи: протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 764097 від 04.04.2026 року, про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.173-2 КУпАП, заперечень щодо викладених у ньому обставин та порядку складання правопорушник не зазначив, протокол підписав; рапорт про реєстрацію події ст.інспектора српп ВП №2 Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області Валович М.Д., згідно з яким 04.04.2026 року на спецлінію «102» надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що її чоловік перебуває у стані алкогольного сп`яніння, б`є її, погрожує; заяву та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 від 04.04.2026 року з викладенням обставин вчинення протиправних дій відносно неї ОСОБА_1 ; письмові пояснення ОСОБА_1 від 04.04.2026 року з викладенням обставин вчиненого ним правопорушення та визнанням вини; терміновий заборонний припис стосовно кривдника ОСОБА_1 серії АА №422675 від 04.04.2026 року, згідно з яким ОСОБА_1 заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою протягом 3-х діб; копію постанови Татарбунарського районного суду Одеської області від 10.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187, ч.1 ст.173-2 КУпАП. 
Матеріали справи містять заяву потерпілої ОСОБА_2 від 04.04.2026 року, в якій вона зазначила, що з правопорушником примирилась, претензій до нього не має, тому просить до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не притягувати.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їхній сукупності та співставленні, вважаю, що обставини справи з`ясовані повно і об`єктивно, що дає можливість суду дати належну оцінку зібраним по справі доказам та прийняти законне і обґрунтоване рішення, в межах і на підставі протоколу, складеного уповноваженим органом.
Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статті 245, 252 КУпАП регламентують, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами, визначеними відповідними нормами КУпАП, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин адміністративного провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів, доданих до нього, вбачається, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно його дружини ОСОБА_2 .
Приписами ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, яке, у відповідності з даною статтею, проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій, та передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Згідно із п. 3 ч. 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Пунктами 4 та 7 частини 2 статті 3Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); батьки (мати, батько) і дитина (діти).
Нормами зазначеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство».
Особливостями ознак домашнього насильства є: наявність патерну (повторювані в часі інциденти множинних видів насильства); системна основа; повна влада та контроль над постраждалою особою; насильницькі дії у відносинах між близькими людьми; якщо вже є одна з форм домашнього насильства, висока ймовірність того, що й інші форми насильства можуть розвиватися.
Конфлікт: особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами; зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.
Жодним із здобутих доказів у справі не підтверджено вчинення ОСОБА_1 такої форми домашнього насильства, як завдання шкоди психічному здоров`ю потерпілої особи, окрім цього не встановлено чи викликали його дії будь-які наслідки, передбачені п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Отже, враховуючи обставини справи суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, оскільки в його діях відсутні ознаки притаманні домашньому насильству, а наявні ознаки побутового конфлікту між ним та дружиною ОСОБА_2 . 
Згідно до ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. 
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. 
Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. 
Дослідивши та оцінивши в сукупності всі обставини справи, керуючись законом та правосвідомістю, приходжу висновку про недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки, не доведено поза всяким розумним сумнівом факт вчинення ним домашнього насильства та відсутність таким чином складу і події адміністративного правопорушення. 
Також, суд зважає на позицію дружини ОСОБА_2 , яка у протоколі про адміністративне правопорушення зазначена потерпілою, та надала заяву про примирення та відсутність у неї будь-яких претензій до чоловіка, а також висловлене нею прохання не притягувати його до відповідальності.
Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та долучені до нього матеріали, не можуть вважатися допустимими доказами і бути покладеними в основу доведеності вини особи, що притягається до відповідальності, а отже провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Згідно п.1 ст.247 КУАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст.40-1 КУпАП.
Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-2 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.
Керуючись ст. ст. 27, 33-35, 173-2, 221,247,265,277,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч.3 ст. 173-2 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення віднести на рахунок держави.
Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Татарбунарський районний суд Одеської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.А.Дем`янова