Номер провадження: 22-ц/813/3219/26 
Справа № 947/27636/24
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2026 року м. Одеса 

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Сєвєрової Є.С., Таварткіладзе О.М.,
за участю секретаря - Венжик Л.С.,
за участю сторін, інших учасників справи, представників учасників справи:
позивача публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний», представника Кувшинової В.П.,
від відповідача ОСОБА_1 – не з`явились,
переглянувши справу №947/27636/24 за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2025 року у складі судді Петренка В.С., -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ АБ «Південний», звернувшись 04 вересня 2024 року до Київського районного суду м. Одеси з вищеназваним позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , вказав, що між ПАТ АБ «Південний» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №АF2017-01772 від 12 травня 2017 року, за яким надано кредит в сумі 1920000,00 грн. під 21,9% річних на строк до 12 травня 2027 року. Виконання кредитних зобов`язань забезпечено порукою ОСОБА_1 на підставі укладеного між ПАТ АБ «Південний» та ОСОБА_1 . Договору поруки від 12 травня 2017 року.
Зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконуються. Станом на 28 серпня 2024 року заборгованість за кредитним договором склала 1850390,58 грн., в тому числі 1120000,00 грн. заборгованість за кредитом, 730390,58 грн. заборгованість за процентами. 
Позивач АТ АБ «Південний» просив стягнути солідарно з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_1 на користь АТ АБ «Південний» за Кредитним договором №АF2017-01772 від 12 травня 2017 року заборгованість в загальній сумі 1850390,58 грн.; стягнути в рівних частках судові витрати в загальній сумі 130052,51 грн. (т.1 а.с.1-7).
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2024 року відкрито провадження у справі; підсудність справи визначена на підставі частини 8 статті 28 ЦПК України (а.с.55-56). 
27 вересня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подав клопотання про визначення підсудності справи відповідно до частини 7 статті 30 ЦПК України та направлення в порядку пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України справи за підсудністю до Першотравневого районного суду м. Чернівців (т.1 а.с.60-61).
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2024 року клопотання про направлення справи за підсудністю залишено без задоволення (т.1 а.с.64-65).
12 листопада 2024 року відповідач ОСОБА_1 подала клопотання про визначення підсудності справи відповідно до частини 7 статті 30 ЦПК України та направлення в порядку пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України справи за підсудністю до Першотравневого районного суду м. Чернівців (т.1 а.с.78-79).
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2024 року клопотання про направлення справи за підсудністю залишено без задоволення (т.1 а.с.82-83).
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 позов не визнали, зазначивши, що провадження в справі відкрито з порушенням визначених статтею 30 ЦПК України правил виключної підсудності, що є грубим порушенням норм процесуального права з безумовним наслідком скасування рішення суду по суті вимог (т.1 а.с.89-92). 
16 грудня 2024 року ПАТ АБ «Південний» подав заяву про залишення без розгляду позовної вимоги до поручителя ОСОБА_1 та розгляд позовних вимог до позичальника ОСОБА_1 (т.1 а.с.96).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2024 року позовні вимоги АТ АБ «Південний» до поручителя ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду на підставі пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України (позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду) (т.1 а.с.98-99).
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 грудня 2024 року, ухваленим в порядку заочного розгляду справи, позов ПАТ АБ «Південний» задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ АБ «Південний» за Кредитним договором №АF2017-01772 від 12 травня 2017 року заборгованість станом на 28 серпня 2024 року в загальній сумі 1850390,58 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 22032,99 грн., витрати на правову допомогу в сумі 92519,52 грн.; в іншій частині відмовлено (т.1 а.с.100-107).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 січня 2025 року заяву АТ АБ «Південний» про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду (т.1 а.с.134-135).
11 лютого 2025 року відповідач ОСОБА_1 подав заяву про перегляд заочного рішення (т.1 а.с.140-150).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24 лютого 2025 року поновлено ОСОБА_1 строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, заяву про перегляд заочного рішення призначено у судове засідання (т.1 а.с.153-154).
10 березня 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про відвід судді (т.1 а.с.157-162).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10 березня 2025 року заявлений відвід судді визнаний необґрунтованим (т.1 а.с.164-168).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 11 березня 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді відмовлено (т.1 а.с.184-185).
13 березня 2025 року АТ АБ «Південний» надано заперечення на заяву про перегляд заочного рішення (т.1 а.с.194-196).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 13 березня 2025 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення задоволено, заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2024 року скасовано, справу призначено до розгляду в порядку загального провадження (т.1 а.с.207-209).
Відповідач ОСОБА_1 позову не визнав, зазначивши, що у справі підлягали застосуванню процесуальні приписи щодо виключної підсудності та позов мав бути пред`явлений до суду за місцезнаходженням відповідача позичальника ОСОБА_1 . Розрахунок заборгованості не правильний. Витрати на правничу допомогу у вигляді гонорару успіху неспівмірні. Суддя відкрив провадження в справі із порушенням імперативної норми щодо виключної підсудності, що створює сумніви в неупередженості судді, оскільки його рішення сприяло тому, щоб справа залишилася в цьому суді. Посилання на те, що справа вже відкрита провадженням не є підставою для відмови у передачі справи за належною територіальною юрисдикцією (т.1 а.с.213-217).
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2025 року позов ПАТ АБ «Південний» задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ АБ «Південний» за Кредитним договором №АF2017-01772 від 12 травня 2017 року заборгованість станом на 28 серпня 2024 року в загальній сумі 1831313,25 грн., витрати на сплату судового збору в сумі 21806,05 грн., витрати на правову допомогу в сумі 92519,52 грн.; в іншій частині відмовлено (т.1 а.с.221-228).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20 червня 2025 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 просить ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2024 року скасувати; рішення суду першої інстанції скасувати справу направити за підсудністю до Чернівецького (Першотравневого) районного суду м. Чернівців (т.2 а.с.1-8).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08 липня 2025 року апеляційну скаргу в частині оскарження ухвали Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2024 року про відкриття провадження у справі повернуто. 
За змістом вимог апеляційної скарги на рішення незаконність і необґрунтованість рішення полягає у порушенні норм процесуального права щодо розгляду справи неповноважним складом суду. Так, Київський районний суд м. Одеси, приймаючи справу до розгляду та виносячи рішення по суті, здійснив розгляд цивільного спору у складі суду, який не мав на це повноважень відповідно до імперативних вимог процесуального закону. Судом першої інстанції грубо порушено правила виключної підсудності, закріплені у частини 7 статті 30 ЦПК України, що зобов`язували розглядати об`єднані вимоги до позичальника та поручителя виключно за місцем проживання відповідача за основним зобов`язанням – у місті Чернівці. Суд проігнорував неодноразові клопотання про передачу справи за підсудністю, залишив позов в своєму провадженні всупереч вимогам статті 8 Закону №2453-УІ та частини 16 статті 28 ЦПК України. Вказане порушення нівелює саму суть права на суд, встановлений законом, що є складовою гарантії справедливого судового розгляду відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення у справах «Сокуренко і Стригун проти України», «Zand v.Austria»). Крім того, розгляд справи було здійснено суддею, якому було заявлено відвід, у задоволенні відводу відмовлено необґрунтовано (упередженість суду). Провадження у справі було відкрите із порушенням правил виключної підсудності, що є підставою для відводу судді. Суддя двічі відмовив у передачі справи до належного суду, незважаючи на те, що відповідно до норм ЦПК позов мав розглядатися за місцем проживання позичальника. Позивач відкликав позовні вимоги до поручителя безпосередньо перед ухваленням рішення, що призвело до маніпулювання підсудністю. Суддя ухвалив заочне рішення за відсутності належної юрисдикції, що є грубим процесуальним порушенням і ставить під сумнів його об`єктивність та неупередженість. Практика ЄСПЛ вимагає, щоб суддя не лише був безстороннім, а й не викликав обґрунтованих сумнівів щодо своєї неупередженості у стороннього спостерігача. Фактичне порушення прав відповідачів на розгляд судом, встановленим законом, створює обґрунтовані підстави для відводу судді та перегляду ухваленого ним рішення. Розгляд справи здійснено неповноважним складом суду, що становить істотне процесуальне порушення та нівелює гарантії справедливого судового розгляду.
У відзиві на апеляційну скаргу АТ АБ «Південний» заперечив щодо змісту і вимог апеляційної скарги. Підсудність справи визначено за вибором позивача на підставі частини 8 статті 28 ЦПК України. За умовами пункту 6.2 Кредитного договору №AF2017-01772 від 12 травня 2017 року та пункту 4.10 Договору поруки від 12 травня 2017 року за згодою сторін місцем виконання даних Договорів є офіс АБ «Південний», розташований за адресою: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1. Таким чином, позов подано з дотриманням правил підсудності, передбачених приписами ЦПК України та умовами укладених кредитного договору та договору поруки. Звернуто увагу на ту обставину, що позовна заява в частині заявлених вимог до поручителя ОСОБА_1 була залишена без розгляду на підставі заяви позивача. Отже, обставини того, що позовна заява в частині заявлених вимог до ОСОБА_1 була залишена без розгляду взагалі виключають можливість допущення судом будь-яких порушень при ухваленні оскаржуваного рішення. На час розгляду справи були лише позовні вимоги до ОСОБА_1 за Кредитним договором №AF2017-01772 від 12 травня 2017 року, пункт 6.2 якого передбачає, що за згодою сторін місцем виконання даного Договору є офіс АБ «Південний», розташований за адресою: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1. Відповідно, справу було розглянуто повноважним судом. Вважають, що у зв`язку з залишенням без розгляду позовних вимог, що були заявлені до поручителя, фактично справа стала підсудною Київському районному суду м. Одеси, тому під час ухвалення судом оскаржуваного рішення вимоги до боржника підлягали розгляду цим судом. Отже, були відсутні будь-які порушення правил підсудності під час ухвалення рішення, доводи апеляційної скарги щодо підсудності є хибними. Під час розгляду справи відповідач до суду не з`являвся, участі у розгляді справи не приймав, відзиву не подавав. За таких обставин, слід зробити висновок, що окрім посилання на розгляд справи неуповноваженим судом, що не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, заявник не надає жодних заперечень та доказів на спростування позовних вимог та не спростовує висновків суду. У відзиві викладено заперечення щодо стягнення на користь позивача «гонорару успіху» адвоката (т.2 а.с.25-32). 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду та направлення справи на розгляд за встановленою законом підсудністю з огляду на наступне.
Позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст.27 ЦПК України; правила підсудності справ за місцем проживання відповідача фізичної особи).
Позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів (ч.8 статті 29 ЦПК України; правила підсудності за вибором позивача).
Виключна підсудність визначена статтею 30 ЦПК України.
У випадку об`єднання позовних вимог щодо укладення, зміни, розірвання і виконання правочину з вимогами щодо іншого правочину, укладеного для забезпечення основного зобов`язання, спір розглядається судом за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання (ч.7 ст.30 ЦПК України).
Між ПАТ АБ «Південний» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір №АF2017-01772 від 12 травня 2017 року, за яким надано кредит в сумі 1920000,00 грн. під 21,9% річних на строк до 12 травня 2027 року. 
Між ПАТ АБ «Південний» та ОСОБА_1 укладено Договір поруки від 12 травня 2017 року, яким забезпечено виконання зобов`язань за Кредитним договором №АF2017-01772 від 12 травня 2017 року.
За умовами пункту 6.2 Кредитного договору №AF2017-01772 від 12 травня 2017 року та пункту 4.10 Договору поруки від 12 травня 2017 року за згодою сторін місцем виконання даних Договорів є офіс АБ «Південний», розташований за адресою: 65059, м. Одеса, вул. Краснова, 6/1.
04 вересня 2024 року ПАТ АБ «Південний» звернувся до суду з позовом до позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором №AF2017-01772 від 12 травня 2017 року, виконання за яким забезпечено порукою на підставі Договору поруки від 12 травня 2017 року.
Відповідач фізична особа ОСОБА_1 , 1969 року народження, має з 18 березня 2011 року зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 
Відповідач фізична особа ОСОБА_1 , 1976 року народження, має з 24 липня 2017 року зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . 
Позов подано до Київського районного суду м. Одеси з посиланням на підсудність справи за правилами частини 8 статті 28 ЦПК України.
Провадження в справі відкрито ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 вересня 2024 року з посиланням на частину 8 статті 28 ЦПК України.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_1 заперечили щодо підсудності справи Київському районному суду м. Одеси, подали почергово до суду клопотання про направлення справи за виключною підсудністю, визначеною відповідно до частини 7 статті 30 ЦПК України. 
Так, 27 вересня 2024 року відповідач ОСОБА_1 подав клопотання про визначення підсудності справи відповідно до частини 7 статті 30 ЦПК України та направлення в порядку пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України справи за підсудністю до Першотравневого районного суду м. Чернівців.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 17 жовтня 2024 року клопотання про направлення справи за підсудністю залишено без задоволення.
12 листопада 2024 року відповідач ОСОБА_1 подала клопотання про визначення підсудності справи відповідно до частини 7 статті 30 ЦПК України та направлення в порядку пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України справи за підсудністю до Першотравневого районного суду м. Чернівців.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2024 року клопотання про направлення справи за підсудністю залишено без задоволення.
В подальшому у запереченні на позов, заяві про перегляд заочного рішення, заяві про відвід судді тощо зверталось на порушення правил виключної підсудності справи, на що суд першої інстанції належним чином не відреагував та, як наслідок, ухвалив рішення з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності).
Апеляційний суд приймає доводи апеляційної скарги в тій частині, що при поданні позову про солідарне стягнення кредитної заборгованості з позичальника (боржника) та поручителя підсудність справи підлягала визначенню за правилами частини 7 статті 30 ЦПК України, тобто за місцезнаходженням відповідача, який є стороною основного зобов`язання (таким зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_1 є м. Чернівці; до того ж зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання іншого відповідача ОСОБА_1 також є м. Чернівці).
Правила виключної підсудності мають пріоритет над правилами підсудності справи за вибором позивача; правила підсудності за вибором позивача не діють у разі, коли має місце виключна підсудність справи.
Залишення в ході розгляду справи за заявою позивача частини позовних вимог без розгляду, в даному випадку позовних вимог до поручителя ОСОБА_1 , не відносить справу до підсудності Київського районного суду м. Одеси, оскільки ця обставина не усуває (не виправляє) порушення правил підсудності справи на момент відкриття провадження у справі.
Підсудність справи визначається при поданні позову та відкритті провадження у справі.
Так, відповідно до положень статті 187 ЦПК України, яка регулює відкриття провадження у справі, суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру; якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України.
За положеннями статті 31 ЦПК України, яка регулює передачу справи з одного суду до іншого, суд передає справу на розгляд іншого суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (п.1 ч.1 ст.31 ЦПК України).
Відповідно до частини 2 статті 31 ЦПК України справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.
У справі, що переглядається, справа прийнята до провадження Київського районного суду м. Одеси без додержання правил підсудності, а саме правил виключної підсудності, передбачених частиною 7 статті 30 ЦПК України.
За таких обставин, залишення частини позовних вимог без розгляду не має наслідком підсудність справи Київському районному суду м. Одеси, оскільки первісно справа є такою, що прийнята до провадження цього суду без додержання правил підсудності.
Відповідачі неодноразово заявляли про непідсудність справи, проте суд безпідставно на це не звернув увагу та не вирішив в порядку статті 31 ЦПК України питання передачі справи до суду іншого суду, а саме суду м. Чернівців, до територіальної юрисдикції (підсудності) якого справа належить. 
Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду (п.1 ч.3 ст.376 ЦПК України).
Розгляд справи з порушення правил виключної підсудності є розглядом справи неповноважним складом суду.
Судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) (ч.1 ст.378 ЦПК України).
Справа не підлягає направленню на новий розгляд у зв`язку з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), якщо учасник справи, який подав апеляційну скаргу, при розгляді справи судом першої інстанції без поважної причини не заявив про непідсудність справи (ч.2 ст.378 ЦПК України).
У справі, що переглядається, відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_1 відразу після відкриття провадження у справі заявляли кожен окремо клопотання про передачу справи за підсудністю; потому відповідач ОСОБА_1 ще неодноразово до ухвалення судом першої інстанції рішення заявляв суду про непідсудність справи. 
За таких обставин, за наслідками апеляційного перегляду справи та наявності порушень норм процесуального права, що згідно пункту 1 частини 3 статті 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції, та за відсутності передбачених частиною 2 статті 378 ЦПК України обставин, рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2025 року, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню на підставі пункту 5 частини 1 статті 374, частини 1 статті 378 ЦПК України з направленням справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою законом підсудністю, а саме з направленням справи на розгляд до Чернівецького районного суду міста Чернівців.
Оскільки судове рішення скасовується з підстав порушення правил підсудності, то при даному апеляційному перегляді справи оцінка доведеності позовних вимог, правильності розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, не надається. 
За подання апеляційної скарги сплачено судовий збір в сумі 26924,00 грн.; зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено (т.2 а.с.16). 
В порядку розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, витрати відповідача по сплаті за подання апеляційної скарги на рішення суду судового збору покладаються на позивача. 
В судовому засіданні 04 червня 2026 року апеляційний суд закінчив з`ясування обставин і перевірку їх доказами; надав представнику позивача, яка з`явилася в зал судового засідання, можливість виступити у судових дебатах (відповідач повідомлений в особі представника через електронний кабінет) та перейшов до стадії ухвалення судового рішення за результатами апеляційного провадження. З огляду на складність справи, навантаження тощо ухвалення та проголошення судового рішення відкладено на 30 червня 2026 року.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.5 ч.1 ст.374, ст.ст.378, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Карпюк Юлії Миколаївни в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 24 квітня 2025 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – скасувати, справу за підсудністю направити для розгляду до Чернівецького районного суду міста Чернівців. 
Стягнути з публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» (код ЄДРПОУ 20953647) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на сплату за подання апеляційної скарги судового збору в сумі 26924 грн. 10 коп.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення. 
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повну постанову складено 30 червня 2026 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Є.С.Сєвєрова 

О.М.Таварткіладзе