Справа № 558/154/26
номер провадження 2/558/172/26 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2026 року селище Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:
одноособово суддя Мельник Д.В.,
секретар судового засідання Березюк І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТзОВ «Споживчий центр» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення із відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та судових витрат по справі.
В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 18.02.2025 року укладено кредитний договір (оферти) №18.02.2025-100001362. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4 000 гривень, що підтверджується квитанцією про видачу коштів від 18.02.2025 року, строком на 140 днів.
Відповідно до умов кредитного договору №18.02.2025-100001362 від 18.02.2025 року відповідачу ОСОБА_1 надано кредит на наступних умовах. 
Кредит надається на 140 днів, дата повернення (виплати) кредиту визначена 07.07.2025 року. Передбачено продовження (лонгація, пролонгація) строку кредитування та строку виплати кредиту. Позичальник має право ініціювати укладення додаткового договору для продовження строку кредитування та строку виплати кредиту, установлених договором, на підставі поданого до кредитодавця звернення із зазначеною датою в паперовій формі або в електронній формі із застосуванням одноразового ідентифікатора кожного разу під час такого ініціювання. Кредитодавець також інформує позичальника про зміну строку повернення кредиту шляхом відправлення повідомлення в особистий кабінет позичальника на вебсайті кредитодавця, який є створеним на момент укладення даного кредитного договору або створюється позичальнику при укладенні ним даного договору, та є обраним за згодою з позичальником каналом для комунікації, для відправлення повідомлень про зміну строку повернення кредиту та строку виплати кредиту. Ініціювання споживачем продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування відбувається без змін умов попередньо укладеного договору в бік погіршення для споживача. Процентна ставка визначена як фіксована незмінна у розмірі 1% за 1 (один) день користування кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається кредит. Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. Комісія, пов`язана з наданням кредиту становить 20% від суми кредиту та дорівнює 800 гривень. Договором не передбачено змін в умовах надання фінансової послуги, щодо якої укладено договір, крім продовження (лонгації, пролонгації) строку кредитування та строку виплати кредиту у порядку, передбаченому договором. Протягом строку дії договору тарифи та комісія за фінансовою послугою залишаються незмінними, кредитодавець не надає додаткових та/або супутніх послуг, денна процентна ставка 0.87% .
Відповідно до п. 4.1. договору №18.02.2025-100001362 від 18.02.2025 року кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності у шляхом перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-60XX-XXXX-6224.
Відповідач ОСОБА_1 , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 18.02.2025 року підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), заявкою на отримання кредиту підтверджено укладення кредитного договору та отримано на його рахунок кошти у розмірі 4 000 гривень, а отже акцептовано умови Договору. Кожна сторінка договору була підписана вищезазначеним ідентифікатором. Таким чином, вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету
Відповідно до договору №18.02.2025-100001362 від 18.02.2025 року та квитанції про перерахунок коштів, кредитором надано позичальнику кредит у розмірі 4 000 гривень строком на 140 днів. Отже, ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі. В свою чергу відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, станом на день подачі позову, утворилась заборгованість у розмірі 7 760 гривень, що складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2 800 гривень, по процентам в розмірі 2 360 гривень, комісії 800 гривень, неустойка 1 800 гривень. 
Зважаючи на викладені обставини, керуючись нормами чинного цивільного законодавства, позивач змушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду.
23.03.2026 року судом постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 39).
Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за відсутності їх представника (а.с.2). 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання на розгляд справи по суті повторно 05.05.2026 року не з`явився. Про час, дату та місце її розгляду відповідач був повідомлений належним чином у відповідності до ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с. 46). Причини неявки в судове засідання відповідач суду не повідомив, клопотань про проведення судового розгляду справи без його участі, відкладення судового засідання, чи відзиву на позов, до суду не подавав.
Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Норми ч. 2 ст. 247 ЦПК України вказують, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За таких обставин, суд приходить до висновку про вирішення справи у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Так, дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовної заяви.
Судом встановлено, що між ТзОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 18.02.2025 року укладено електронний кредитний договір №18.02.2025-100001362. Відповідно до умов договору позичальнику надано кредит у розмірі 4 000 гривень строком на 140 днів (а.с. 21).
Відповідач ОСОБА_1 , використовуючи електронний підпис одноразовим ідентифікатором, 18.02.2025 року підписав пропозицію про укладення кредитного договору (оферти). Заявкою на отримання кредиту, підтверджено укладення кредитного договору та відповідачем ОСОБА_1 отримано на свій рахунок (маска банківської картки НОМЕР_1 хх-хххххх-6224) кошти у розмірі 4 000 гривень, а отже акцептовано умови договору. Кожна сторінка договору була підписана вищезазначеним ідентифікатором (а.с.21). Таким чином, суд робить висновок, що вказаний договір підписано електронним підписом, використання якого неможливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, та без здійснення входу на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету.
Згідно письмового повідомлення ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» ТОВ «УПР» №1-0603 від 06.03.2026 року, відповідно до договору №18.02.2025-100001362 на номер картки № НОМЕР_2 18.02.2025 року було перераховано 4 000 гривень (а.с. 17). Вищевказаний номер картки збігається із маскою банківської картки вказаної в електронному договорі №18.02.2025-100001362 від 18.02.2025 року, укладеного між відповідачем ОСОБА_1 та ТзОВ «Споживчий центр».
Відповідно до п. 3.1 вищевказаного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором. Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (а.с.21).
Згідно п. 4.1 вищевказаного договору кредитодавець надає позичальнику кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, включаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 4149-60хх-хххххх-6224(а.с. 21).
Відповідно до п. 9.1 вищевказаного договору у разі несплати кредиту та/або процентів у встановлені договором терміни/строки, сума зобов`язань по погашенню кредиту та/або процентів з наступного за останнім для сплати днем вважається простроченною, крім випадків встановлених договором. У разі несвоєчасного поверненння позичальником обумовленої суми кредиту та/або несплати нарахованих процентів до позичальника може бути застосована неустойка згідно п.7.6 кредитного договору. Також позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, відповідно до ст. 625 ЦК України на вимогу кредитодавця зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за ввесь час прострочення, а також проценти річних від простроченої суми (база розрахунку) у розмірі встановленому у заявці, яка є невідємною частиною кредитного договору (а.с. 17). 
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Норми ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлюють, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності до вимог ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
За приписом ст. 3 цього Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним кодексом України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Пропозиція ТзОВ «Споживчий центр» про укладення кредитного договору є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначає порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.
Правилами абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, що закріплено положеннями ст. 205, ст. 207 ЦК України.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 року у справі №732/670/19, від 23.03.2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року - №127/33824/19.
У силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Отже, електронний договір має містити всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.
Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.
Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.
Відповідних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, провадження №61-16243 св 20.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що договір №18.02.2025-100001362 від 18.02.2025 року підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису у виді одноразового паролю-ідентифікатора, тобто його укладання між сторонами підтверджено належними та допустимими доказами. Таким чином, факт підписання договору відповідачем свідчить і про його попереднє ознайомлення з його текстом. Інакше договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту між ТзОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, доказів на підтвердження позиції відповідача матеріали справи не містять, відповідачем не надано доказів неукладання договору.
Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.
У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.
Згідно довідки-розрахунку за кредитним договором №18.02.2025-100001362 від 18.02.2025 року загальна заборгованість відповідача ОСОБА_1 перед позивачем становить 7 760 гривень, та складається із 2 800 гривень основного боргу, 2 360 гривень проценти, 800 гривень комісія та 1 800 неустойка (а.с. 18). Таким чином, відповідачем ОСОБА_1 було частково сплачено 1200 гривень на погашення тіла кредиту. Суд робить висновок, що зробивши часткову оплату з метою виконання умов договору, відповідач вчинив конклюдентні дії щодо визнання вищевказаного договору.
Отже, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ТзОВ «Споживчий центр» є доведеними та заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 525, 526, 598, 599, 610, 611, 625-628, 638, 639, 641, 644, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України ст.ст. 12, 77, 78, 81, 128, 141, 211, 247, 258, 259, 265, 268, 280 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (ЄДРПОУ 37356833, 01032, місто Київ вулиця Саксаганського будинок № 133-А,) до  ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором  задовольнити повністю.
Стягнути з відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №18.02.2025-100001362 від 18.02.2025 року в розмірі 7 760 (сім тисяч сімсот шістдесят) гривень.
Стягнути з відповідача  ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» судові витрати по справі у виді сплаченого позивачем судового збору по справі у сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві ) гривні 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте Демидівським районним судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем безпосередньо до Рівненського апеляційного суду шляхом подання в трицятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити рішення безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Дмитро МЕЛЬНИК