Справа № 456/6877/25
Провадження № 1-кп/456/254/2026

ВИРОК
іменем України

30 квітня 2026 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Братківці Стрийського району Львівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, одруженого, із середньою освітою, виключеного з військового обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із досягненням граничного віку перебування у запасі, раніше судимого вироком Стрийського міськрайонного суду від 06.10.2025 до 1 року пробаційного нагляду, 

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 125 КК України, 

за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , – 

встановив:

ОСОБА_3 , 25 листопада 2025 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився на подвір`ї за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , разом із своєю дружиною ОСОБА_5 , де між ними на грунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт.
Надалі, ОСОБА_3 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , підійшов до останньої, яка в цей час стояла біля вхідних дверей гаражу за вищевказаної адресою, та тримаючи у правій руці дерев`яну штахету, умисно наніс потерпілій один удар в область передпліччя лівої руки.
Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синця та садно на його фоні на задній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, які згідно з висновком судово- медичної експертизи відносяться до легкого тілесного ушкодження.
У такий спосіб ОСОБА_3 вчинив дії, які мають ознаки фізичного домашнього насильства відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-8.

Відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена частиною 1 статті 125 КК України – заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину по пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 125 КК України не визнав, суду пояснив, що у нього із дружиною – потерпілою тривалий час погані відносини, 25.11.2026 він близько обіду прийшов додому і побачив потерпілу біля гаражу. У потерпілої були дерев`яні палки в тому числі і з цвяхами, він вирвав у неї палку і викинув. Ударів палкою він потерпілій не наносив.

Не визнання вини обвинуваченим суд розцінює як спосіб захисту, оскільки винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 125 КК України, повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

показаннями потерпілої ОСОБА_5 , за змістом яких вона пояснила, що 25.11.2026 близько обіду вона мала намір у гаражі забити клейонку. Обвинувачений забіг у гараж, вирвав у неї палку і мав намір нанести їй удар по голові, однак вона підставила руку і він вдарив її в ділянку передпліччя та руки, заподіявши тілесні ушкодження. Вона кричала, в цей час прийшла донька, також викликали поліцію.
показаннями свідка ОСОБА_6 (донька потерпілої та обвинуваченого) за змістом яких, вона 25.11.2026 близько обіду повернулась із навчання і почула крик на подвір`ї. Підійшла до подвір`я і побачила біля гаражу, як мата і тато шарпаються. Бачила як батько вдарив у руку маму дерев`яною дошкою.

Письмовими доказами:
заявою ОСОБА_5 від 25.11.2025, відповідно до якої вона просить прийняти міри до її чоловіка ОСОБА_3 , який 25.11.2025 наніс їй тілесні ушкодження дерев`яною штахетою по лівій руці, погрожував фізичною розправою та вбивством, лаявся та обзивав нецензурними словами. Вказані події відбувалися неодноразово в присутності неповнолітніх дітей;
рапортами від 25.11.2025, якими зафіксовано повідомлення зі служби 102 про факт домашнього насильства стосовно ОСОБА_5 ;
протоколом огляду місця події від 25.11.2025 з фототаблицями, згідно якого огляд проведено за адресою: АДРЕСА_1 . З місця події вилучено одну дерев`яну дошку (штахету) довжиною 134 см, шириною 5 см;
протоколом проведення слідчого експерименту від 26.11.2025 з фототаблицями, під час якого потерпіла розповіла та продемонстрував, яким чином були заподіяні їй тілесні ушкодження ОСОБА_3 25.11.2025;
довідкою-випискою №5972, виданою лікарем КНП «ТМО СМОЛ», згідно якої ОСОБА_3 25.11.2025 о 19:50 год. перебував у стані алкогольного сп`яніння (Алкофор 205 – результат – 0,21 проміле);
висновком експерта №199/2025 від 26.11.2025 за результатами проведення судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якого у останньої виявлено: синець та садно на його фоні на задній поверхні верхньої третини лівого передпліччя, які утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), могли виникнути 25 листопада 2025 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Виставлений лікарем ВП «ЛІЛ» КНП «ТМО «СМОЛ» діагноз: «Забій лівого передпліччя у в/3» не враховується при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки він встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними даними медичного характеру згідно п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Клінічних та морфологічних ознак, які дозволяли б однозначно встановити конкретний вид знаряддя (засобу), яким спричинені тілесні ушкодження, не виявлено. Судово-медичних даних, які б вказували на те, що наявні тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_5 могли утворитись в результаті падіння на площину з висоти власного росту (вертикального чи близького до нього положення), в тому числі і з прискоренням, немає;
довідкою №5962 від 25.11.2025, виданою лікарем КНП «ТМО СМОЛ», згідно якої у ОСОБА_5 виявлено «Забій лівого передпліччя у в/3»;
протоколом проведення слідчого експерименту від 01.12.2025 з відео фіксацією (міститься на ком пакт диску), під час якого неповнолітній свідок ОСОБА_6 розповіла та продемонстрував, яким чином були заподіяні тілесні ушкодження її матері ОСОБА_5 батьком ОСОБА_3 25.11.2025;
згідно постанови слідчого від 26.11.2025, одну дерев`яну дошку (штахету), яку видала ОСОБА_5 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні. 

Судом також досліджено матеріали справи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме:
довідку №18442 від 27.11.2025, видану начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно якої ОСОБА_3 виключений з військового обліку у зв`язку із досягненням граничного віку перебування у запасі;
довідку №79 від 27.11.2025, видану старостою Жулинського старостинського округу, відповідно до якої сім`я  ОСОБА_3 складається з таких осіб: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 – дружина, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 – дочка, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 – онука, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 – дочка, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 – син;
характеристику з місця проживання від 27.11.2025, згідно якої ОСОБА_3 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . Скарг чи заяв на його поведінку від жителів села в старостинський округ не надходило;
згідно інформації КНП «ТМО СМОЛ» від 28.11.2025, ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.
вимогу від 26.11.2026, відповідно до якої ОСОБА_3 раніше судимий 06.10.2025 за ст.390-1 КК України;
копію вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.10.2025, згідно якого ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.390-1 КК України і призначено покарання у вигляді апробаційного нагляду строком на 1 рік;
відповідно до довідки №323/36/22/1-26 від 12.02.2026, виданої начальником Стрийського РВ №2 філї ДУ «Центр пробації» у Львівській області, станом на 12.02.2026 року ОСОБА_3 відбув 2 місяці 20 днів пробаційного нагляду, умови пробаційного нагляду не порушував.

Оцінюючи здобуті в кримінальному провадженні та безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази суд вважає, що вищевикладені докази встановлюють факти, які мають значення для кримінального провадження, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні та отримані у порядку, встановленому КПК України.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 21.10.2011 року у справі «Коробова проти України», відповідно до якої, при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», який ґрунтується на достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновках.
Так, показання потерпілої та свідка є чіткими, послідовними, логічними та узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами. Показання дані потерпілою та свідком безпосередньо у судовому засіданні за присутності обвинуваченого. 
Досліджені документи та висновки експерта є процесуальними джерелами доказів відповідно до вимог частини 2 ст. 84 КПК України, отримані в порядку, передбаченому КПК України.

Зазначені докази не викликають сумнівів у своїй достовірності, оскільки містять інформацію, яка відповідає дійсності. В своїй сукупності докази є достатніми та взаємопов`язаними між собою.
Вищенаведені докази суд визнає належними та допустимими, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, мають значення для кримінального провадження та отримані у порядку, встановленому КПК України.

Суд зазначає, що об`єктивну сторону кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 125 КК України характеризують: діяння (дія або бездіяльність), спрямоване на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідок у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинний зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , під час конфлікту з потерпілою ОСОБА_5 , умисно, з метою спричинення їй тілесних ушкоджень, тримаючи у правій руці дерев`яну штахету, умисно наніс потерпілій один удар в область передпліччя лівої руки, внаслідок чого заподіяв їй легке тілесне ушкодження. 
Злочин є закінченим, оскільки настали наслідки, передбачені частиною 1 ст. 125 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 є суб`єктом злочину, враховуючи його вік та відсутність фактичних даних, які б свідчили про його неосудність або обмежену осудність.
Суб`єктивна сторона даного злочину характеризується прямим умислом, про що свідчать досліджені судом докази.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши обставини, підтверджені доказами, що досліджені у процесі судового розгляду і оцінені судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів – з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд вважає доведеним факт заподіяння обвинуваченим ОСОБА_3 умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 125 КК України.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлені.
Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння (п.п.6-1, 13 ч.1 ст. 67 КК України).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок (ст. 12 КК України). Внаслідок його вчинення спричинено фізичну шкоду потерпілій. 
Обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться, раніше судимий. 

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які обтяжують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції частини 1 ст. 125 КК України – у виді штрафу.
Призначення обвинуваченому такого виду покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов не заявлявся.
Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог статті 100 КПК України.
Процесуальних витрат по справі не має. 

Керуючись статтями 368, 371, 373, 374 КПК України, суд – 

ухвалив:

ОСОБА_3  визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі статті 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.10.2025 та остаточно призначити  ОСОБА_3 покарання у виді 6 (шести) місяців 24 (двадцяти чотирьох) днів пробаційного нагляду та штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Відповідно до п.п.1-3 ч.2 ст. 59-1 КК України покласти на  ОСОБА_3  наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що він зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це орган з питань пробації за місцем проживання, шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.
У разі несплати штрафу у строк, уповноважений орган з питань пробації через один місяць після закінчення строку сплати штрафу звертається до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Виконавчий лист, виданий судом, надсилається уповноваженим органом з питань пробації до органу державної виконавчої служби для стягнення штрафу в порядку, визначеному законом.

Речові докази (постанова про визнання об`єктів речовими доказами від 26.11.2025), а саме:
- одну дерев`яну дошку (штахету), яку видала ОСОБА_5 – знищити.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Повний текст вироку вручити учасникам судового провадження.

Головуючий суддя 	ОСОБА_1