Справа № 127/6452/26 
Провадження № 2-а/127/65/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
"04" травня 2026 р.	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Каленяк Р.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом адвоката Макаренка Олександра Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області та інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Миськіва Євгена Євгеновича про скасування постанови серії ЕНА № 6268284 від 03.12.2025, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до УПП у Вінницькій області та інспектора 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядового поліції Миськіва Є.Є. про скасування постанови серії ЕНА № 6268284 від 03.12.2025, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Позивач мотивував адміністративний позов наступним.
Постановою інспектора 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області Миськіва Є.Є. серії ЕНА № 6268284 від 03.12.2025, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП, за те, що 03.12.2025 року о 01:25 години у місті Вінниці по вул. Замостянська, 26, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Фольксваген Пассат», р/н НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП. 
Так, того дня, 03.12.2025 о 01:25 год. у місті Вінниці по вул. Замостянська, 26, ОСОБА_1 знаходився в автомобілі «Фольксваген Пассат», р/н НОМЕР_1 , та чекав дружину. Зазначеним автомобілем не керував, відповідно правил дорожнього руху не порушував. Працівники поліції підійшли до стоячого автомобіля, попросили предявити посвідчення водія, однак оскільки ОСОБА_1 автомобілем не керував, працівники поліції його не зупиняли під час руху у відповідності до ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію», а відтак вимога працівників поліції про пред`явлення посвідчення водія не гуртувалась на законі, оскільки вимагати пред`явити посвідчення водія працівники поліції мають право виключно у особи яка керує транспортним засобом. 
На думку позивача постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він правопорушення у якому його визнав винним інспектор поліції не здійснював та ПДР України не порушував.
Також позивач в поданому до суду позові вказував, що інспектором грубо порушено вимоги законодавства при складанні постанови та безпідставно не враховано його пояснення щодо невинуватості у вчиненні правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КАС України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.
Справи незначної складності визначаються ч. 6 ст. 12 КАС України.
Згідно із ч. 1 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.
На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України судовий розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Ухвалою суду від 02.03.2026 призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.
Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву. З відзиву на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 03.12.2025 року нарядом управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції під час несення служби на по вул. Замостянській, 26, у м. Вінниці, близько 01 год. 25 хв. виявлено транспортний засіб - Volkswagen Passat д.н.з НОМЕР_1 водій якого, здійснював рух в період комендантської години. Цим самим водій даного ТЗ, порушив вимоги пункту 7 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до пункту 7 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.
На підставі вказаної вище норми закону, поліцейський подав водію сигнал про зупинку ТЗ.
Після зупинки ТЗ, поліцейський відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» представився водію та на виконання частини третьої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» повідомив причину зупинки.
Після виконання вимог частини третьої статті 18 та частини третьої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський відповідно до підпункту «а» пункту 2.4 ПДР пред`явив водію законну вимогу про надання для перевірки документів передбачених підпунктами «а», «б», «ґ» пункту 2.1 ПДР, а саме: посвідчення водія відповідної категорії; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Проте, водій відмовився виконувати законну вимогу поліцейського та не пред`явив для перевірки зазначені вище документи.
Поліцейський попередив водія, що за такі діяння передбачена адміністративна відповідальність, однак водій все ж відмовився пред`явити на законну вимогу поліцейському запитувані документи.
Поліцейським за допомогою Інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» встановлено особу водія, ним виявився ОСОБА_1 , 1983 року народження - позивач.
В подальшому, інспектор роти № 2 УПП у Вінницькій області ДПП рядовий поліції Миськів Євген Євгенович, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, в т.ч. за статтею 126 КУпАП, повідомив позивача, що відносно нього буде розглядатись справа про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено частиною першою статті 126 КУпАП, за фактом відмови пред`явити для перевірки документи, що підтверджують право керування та користування ТЗ.
Позивача ознайомлено із правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності передбаченими статтею 268 КУпАП та статтею 63 Конституції України.
Встановивши всі обставини справи та факт вчинення адміністративного правопорушення, поліцейським, після розгляду справи було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 126 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень.
Після цього, поліцейським винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6268284 від 03.12.2025 року з накладенням на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу розміром 425 грн.
Крім того, разом із відзивом на адміністративний позов надано диск відеофіксацією скоєного правопорушення.
З`ясувавши доводи та аргументи сторін, викладені в заявах по суті справи, обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що 03 грудня 2025 року інспектором 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області Миськівим Є.Є., було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 6268284 від 03.12.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення положень ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 03.12.2025 о 02:15 год., в м. Вінниця по вул. Замостянська 26, водій ОСОБА_1 керуючи тз марки «Volkswagen Passat» р/н НОМЕР_1 не пред`явив на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п 2.4(а) ПДР України. 
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями, далі ПДР).
Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Згідно з п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема, якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;
Згідно статті 16 ЗУ «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб (у разі найму (оренди)/лізингу транспортного засобу замість реєстраційного документа на транспортний засіб водій може мати при собі та пред`являти його копію, вірність якої засвідчено нотаріально, разом з оригіналом або копією договору про найм (оренду)/лізинг транспортного засобу, вірність якої засвідчено нотаріально), а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка"), пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством;
На вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - поліцейського або посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страховий сертифікат "Зелена картка") або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір (страховий сертифікат "Зелена картка") або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на паперовому чи електронному носії або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), інші документи, що визначені законодавством.
Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме ч. 1 ст. 222 визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься ст. 126 КУпАП.
Частиною 1 ст. 126 КУпАП, передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена карта»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Інспектор поліції Миськів Є.Є. представився позивачу та відповідно до порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу (ч. 1 ст. 279 КУпАП).
Позивачу було роз`яснено суть його зупинки, а в подальшому і правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП інспектор поліції Миськів Є.Є. виніс постанову по справі про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.
На підтвердження правомірності оскаржуваного рішення представник відповідача надав суду відеозапис з бодікамери інспектора, з якого вбачається, зокрема, факт правопорушення та розгляд справи інспектором поліції, а також те, що водій  ОСОБА_1 на протязі довгого проміжку часу на неодноразові прохання працівника поліції не пред`явив для перевірки посвідчення водія. При цьому, позивачем не надано жодних доказів, які б спростовували обставини, викладені в оскаржуваній постанові. 
Також, щодо тверджень позивача, що він начебто не керував ТЗ, то такі доводи спростовуються вказаним вище відеофайлом, зі змісту якого вбачається, що позивач перебуває у ТЗ із заведеним двигуном, про що вказують ввімкнені зовнішні освітлювальні прилади даного ТЗ. Крім того, на запитання поліцейського: «Куди прямуєте?» позивач відповів: «До дому».
Крім того, позивач, аргументуючи свою позицію посилається на те, що не було враховано обставини передбачені положенням ст. 33 КУпАП, а також його невинуватість у вчиненні правопорушення, однак суд відмовляючи у задоволенні позову приймає до уваги, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 33 КУпАП).
Частиною 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.
Згідно вказаної норми ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері вчення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне рушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.
Суд вважає, що в ході судового розгляду доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки суду надані докази, які визнані судом як такі, що підтверджують вчинення адміністративного правопорушення.
Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу в межах позовних вимог.
Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або протест без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Отже, наведене свідчить про те, що відповідно до вимог ст. 280 КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, адміністративне стягнення інспектором 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядовим поліції Миськівим Є.Є. було накладено у межах санкції, передбаченої вищевказаною нормою права, з урахуванням ст. 36 КУпАП
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.
На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 126, 293 КУпАП, ст. 90, 77, 227, 228, 241 - 246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:
Постанову серії серії ЕНА № 6268284 від 03.12.2025, винесену інспектором 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області рядовим поліції Миськівим Євгеном Євгенійовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП залишити без змін, а позовну заяву адвоката Макаренка Олександра Олександровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області та інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області рядового поліції Миськіва Євгена Євгеновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - без задоволення.
Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;
Адвокат: Макаренко Олександр Олександрович, адреса: місто Вінниця, вулиця Соборна 53, електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 
Відповідач: Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, код ЄДРПОУ 40108646, юридична адреса: місто Київ, вулиця Федора Ернста, 3, 03048, адреса управління: 21010, місто Вінниця, вулиця Ботанічна 24;
Відповідач: інспектор 2 роти 1 батальйону УПП у Вінницькій області Миськів Євген Євгенович, службова адреса: 21010, місто Вінниця, вулиця Ботанічна 24;
Представник відповідача: Грінченко Денис Миколайович, службова адреса: провулок Кондрацького, 1А, місто Козятин, Хмільницький район, Вінницька область, ел.адреса:  ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суддя