Справа № 932/3589/26 
Провадження № 3/932/987/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2026 року Суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра Міросєді А.І., розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративний матеріал, який надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого майстром контактної мережі КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , якому роз`яснені права згідно зі ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, за ч.1 ст.173-2 КУпАП, –
в с т а н о в и в:
Згідно протоколу серії ЕПР №611934 від 11.03.2026, 29 січня 2026 року о 17 год. 05 хв. у м. Дніпро, проспект Богдана Хмельницького, буд. 47, ОСОБА_1 - майстер контактної мережі КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР, будучи відповідальною особою за належне утримання контактної мережі трамваю та тролейбусу, не вжив своєчасних заходів з усунення провисання кабелю, внаслідок чого відбулось його падіння під час руху на транспортний засіб «TOYOTA», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортний засіб отримав пошкодження, чим порушив п.1.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 140 КУпАП.
У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечував свою провину у вчиненні даного адміністративного правопорушення та надав довідку від 27 квітня 2026 року № 137 разом з копією табелю обліку робочого часу ел.монтерів цеху к/мережі за січень 2026 року про те, що він був вихідний 29 січня 2026 року. Повідомив, що внаслідок проїзду негабаритного транспортного засобу відбулося пошкодження контактної мережі міського електротранспорту та падіння дроту, на який наїхав ОСОБА_2 . Так як він у цей день був вихідний, то не міг бути відповідальною особою за ситуацію, яка сталася раптово і яку неможливо було заздалегідь передбачити. Одразу після пошкодження контактної мережі виїхала аварійна бригада і пошкодження було усунуто. Просив закрити відносно нього провадження у зв`язку з відсутністю у його діях адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП.
Надавши оцінку з`ясованим обставинам та дослідженим доказам, суд дійшов наступного висновку.
Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а судове рішення згідно закону повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. За приписами ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з протоколу серії ЕПР №611934 від 11.03.2026, ОСОБА_1 , як особі, відповідальній за належне утримання контактної мережі трамваю та тролейбусу, інкримінується вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП у зв`язку з порушенням п.1.5 ПДР України, що виразилося у невжитті своєчасних заходів з усунення провисання кабелю контактної мережі. 
Статтею 14 КУпАП передбачено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.
Таким чином, об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 140 КУпАП, полягає у недодержанні особою правил, норм і стандартів при утриманні шляхів та невжитті заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт, що спричинили певні наслідки. Кваліфікуючою ознакою є вчинення порушення, що спричинило створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
За змістом ст.140 КУпАП суб`єктом вказаного правопорушення можуть бути лише посадові особи, до компетенції яких належить додержання правил, норм і стандартів при утриманні шляхів, вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху чи позначення на дорогах місць провадження робіт.
Відтак до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, притягуються особи, які здійснили порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, що спричинили створення аварійної обстановки або пошкодження транспортних засобів, вантажів, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Тобто, за цією статтею КУпАП може бути притягненою до відповідальності лише службова або посадова особа, до кола повноважень якої входить дотримання правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд та вжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху або відновлення безпечних умов для руху.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах із КП «Дніпровський електротранспорт» ДМР та на нього покладено обов`язки щодо контролю за станом експлуатаційного утримання контактної лінії електромережі по просп. Богдана Хмельницького (у т.ч. біля буд. 47 м. Дніпро), а також що саме він є відповідальною посадовою особою за її належний стан. Однак, як також вбачається із матеріалів справи, 29 січня 2026 року він був вихідний. Провисання та обрив кабелю контактної мережі стався внаслідок проїзду негабаритного транспортного засобу. Так як ОСОБА_1 у день пошкодження контактної мережі негабаритним транспортним засобом був вихідний, то не міг бути відповідальною особою за ситуацію, яка сталася раптово і яку неможливо було заздалегідь передбачити. Таким чином, матеріалами справи не доведено факту недотримання ОСОБА_1 вимог п.1.5 ПДР України.
Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є вчинення нею протиправної, винної дії чи бездіяльності (адміністративного правопорушення), яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до статті 62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини.
Відтак, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.
З урахуванням положень частини 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти росії» (рішення від 30 травня 2013 року) та «Карелін проти росії» (рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципи рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення. 
Таким чином, суд доходить висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу даного адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 140 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 40-1, 247, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294, п.1 ст.247 КУпАП, –
п о с т а н о в и в:
Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.140 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя