Справа № 583/1674/26
2-о/583/62/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2026 року м. Охтирка
Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючої судді     Семенової О.С.,
за участю секретаря
судового засідання Гайдейчук К.В., 
учасників справи:
заявниці ОСОБА_1 ,
представника заявниці Розторгуєвої В.Б., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 1 в м. Охтирка цивільну справу за заявою окремого провадження ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області,
УСТАНОВИВ:
Заявниця ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Розторгуєву В.Б., 03 квітня 2026 року звернулася до суду з цією заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона досягла пенсійного віку при наявності відповідного страхового стажу, для реалізації свого права на призначення пенсії за віком вона звернулася до органів Пенсійного фонду України. 26 грудня 2025 року отримала рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області № 184150003344 про відмову у призначенні пенсії з зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, а саме 0 років 7 місяців 14 днів. Разом з заявою про призначення пенсії вона надавала свою трудову книжку НОМЕР_1 від 18 серпня 1976 року, яка заводилася на її шлюбне на той час прізвище « ОСОБА_2 » / російською мовою оригіналу/, потім є записи про зміну прізвища « ОСОБА_3 » - « ОСОБА_4 », « ОСОБА_3 », « ОСОБА_5 » та є посилання на підстави зміни: на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 , виданого Рошальським міськрацс, на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 , виданого Охтирським міськвиконкомом 16 серпня 1989 року. Тому вона управлінню Пенсійного фонду України надавала свідоцтва про шлюб, розірвання шлюбу, витяги з актових записів. Проте в рішенні про відмову у призначенні пенсії вказано, що вона не надала документів, що підтверджують зміну прізвища з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_3 ». В зв`язку з цим їй не зараховано її трудовий стаж в період часу з серпня 1976 року до травня 2000 року, отримання допомоги по безробіттю з 13 лютого 2001 року до 11 серпня 2001 року. Оскільки її шлюб з ОСОБА_6 було зареєстровано в Росії, то на даний час відсутні відомості, які б підтвердили укладення цього шлюбу. Тому просить встановити факт належності їй трудової книжки НОМЕР_1 від 18 серпня 1976 року для можливості підтвердження трудового стажу та призначення їй пенсії за віком.
У судове засідання заявниця та її представник заяву підтримали.
Представники заінтересованих осіб в судове засідання не прибули, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подав заяву про проведення судового розгляду без його участі за наявними у справі матеріалами / а.с. 52-63/, представник Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області подав клопотання про проведення судового розгляду без його участі, просить відмовити у задоволенні заяви з підстави необхідності оскарження рішення про відмову в призначенні пенсії в порядку адміністративного провадження / а.с. 64-67/. 
Суд з урахуванням думки заявниці та її представника вважає за можливо провести судовий розгляд без участі представників заінтересованих осіб. 
Вивчивши матеріали справи, даючи їм оцінку, заслухавши пояснення заявниці, свідків, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. 
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 
За приписами ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. 
Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. 
Як визначено в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. 
Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 
У п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5 зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в кому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. 
Відповідно до п. 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року (далі Інструкція), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. 
Згідно із п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. 
Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно із п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. 
Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. 
Таким чином, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав заявник у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу заявника, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення заявника його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. 
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року справі № 687/975/17. 
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 
В судовому засіданні встановлено, що відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_4 виданого 15 листопада 2015 року Охтирським МС УДМС України в Сумській області, та свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого Охтирським рай бюро РАЦС Сумської області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Охтирка Сумської області, її батьки: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /а.с. 6, 20/.
З повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб та розірвання шлюбу слідує, що шлюб між ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 24 листопада 1976 року було укладено шлюб, актовий запис № 379, та розірвано на підставі рішення Охтирського міськнарсуду Сумської області від 24 березня 1978 року, актовий запис № 59 від 18 квітня 1978 року, після розірвання шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_4 » / а.с. 77-78, 81-83/.
З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища слідує, що 15 липня 1978 року укладено шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_1 , актовий запис № 208, прізвище дружини після шлюбу ОСОБА_12 , цей шлюб розірвано 11 березня 1980 року, актовий запис № 39, після розірвання шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » / а.с. 21-22/.
З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу слідує, що шлюб між ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстровано 18 лютого 1984 року Рошальським відділом РАЦС Московська області, актовий запис № 32, розірвано на підставі рішення Охтирського міськнарсуду від 27 грудня 1988 року, актовий запис № 37 від 02 березня 1989 року, після розірвання шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_3 » / а.с. 12, 79-80/.
З витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища слідує, що 16 серпня 1989 року укладено шлюб між ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , актовий запис № 294, після чого дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 », шлюб було розірвано 23 квітня 1993 року, актовий запис № 300, після розірвання шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_5 » / а.с. 23-24/.
25 січня 1995 року ОСОБА_15 , 19 вересня 1960 року, уклала шлюб з ОСОБА_16 , після чого її прізвище змінилося на « ОСОБА_17 », актовий запис № 27, 03 вересня 1997 року цей шлюб розірвано, актовий запис № 147, прізвище дружини після розірвання шлюбу « ОСОБА_17 », що підтверджено витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та свідоцтвом про розірвання шлюбу / а.с. 24-25/.
15 вересня 2010 року ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уклали шлюб, актовий запис № 184, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_20 », шлюб розірвано заочним рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 29 травня 2013 року, 29 квітня 2015 року ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінила прізвище на « ОСОБА_4 » / а.с. 26-27/.
Як вбачається, трудова книжка НОМЕР_1 від 18 серпня 1976 року, яка заводилася на шлюбне на той час прізвище заявниці « ОСОБА_2 » / російською мовою оригіналу/, потім є записи про зміну прізвища « ОСОБА_3 » - « ОСОБА_4 », « ОСОБА_3 », « ОСОБА_5 » та є посилання на підстави зміни: на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 , виданого Рошальським міськрацс, на підставі свідоцтва про шлюб НОМЕР_3 , виданого Охтирським міськвиконкомом 16 серпня 1989 року, крім цього із записів трудової книжки слідує, що протягом 1984 -1989 року заявниця працювала в Шатурському лісгоспі, Рошальському торзі, Шатурському ремтехпідприємстві / Росія/ / а.с. 7-10/.
Рішенням від 26 грудня 2025 року № 184150003344 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області було відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії через відсутність необхідного страхового стажу, так як відсутні документи, що підтверджують зміну прізвища з ОСОБА_4 на ОСОБА_3 , тому записи в трудовій книжці не взяті до уваги / а.с. 10-11/.
В судовому засіданні було допитано свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які кожна окремо надали пояснення про те, що заявниця ОСОБА_1 після розірвання шлюбу з ОСОБА_24 , взяла своє дівоче прізвище « ОСОБА_4 », у 1984 році вийшла заміж за ОСОБА_25 , який був військовослужбовцем, проживав у Московській області, вона виїхала з ним, в Московській області і зареєстрували шлюб, вона працювала на підприємствах за своїм місцем проживання, вони їздили до неї в гості, заявниця з чоловіком теж часто приїздили в м. Охтирку до батьків заявниці. Після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 у 1989 році вона залишила його прізвище.
Суд дійшов висновку, що в судовому засіданні доведено, що трудова книжка належить саме заявниці, зміна її прізвища просліджується по наданим та дослідженим судом.
Щодо заперечення представника заінтересованої особи, суд зауважує, що особа, яка звертається до суду за захистом своїх порушених або невизнаних прав самостійно вирішує яким чином їх захищати, тому заявниці не обмежена в своїх правах не тільки на оскарження рішення державного органу, а і на захист своїх прав в порядку цивільного процесуального законодавства.
Виявлені розбіжності трудовій книжці щодо зміни прізвища заявницею є незначними та не викликають сумніву в тому, що трудова книжка дійсно належить їй, а при оформленні та внесенні записів до трудової книжки уповноваженою особою підприємства було допущено недоліки щодо зміни її прізвища.
Право заявниці на призначення пенсії за віком ніким не оспорюється. В зв`язку з допущеними помилками в написанні зміни її прізвища у трудовій книжці виникла необхідність встановлення факту належності їй цього документу, що має значення для захисту її прав та можливості оформлення пенсії за віком.
Керуючись ст. ст. 315, 319, 354- 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Задовольнити заяву окремого провадження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 15 липня 2015 року Охтирським МС УДМС України в Сумській області, рнокпп НОМЕР_6 , про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Встановити факт, що трудова книжка НОМЕР_1 , дата заповнення 18 серпня 1976 року, належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженці м. Охтирка Сумської області. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи /вирішення питання/ без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.
Повний текст рішення складено 29 травня 2026 року.

Суддя Охтирського міськрайонного суду 
Сумської області О.С.Семенова