Справа № 183/12983/25
Провадження № 2/172/166/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2026 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Битяка І.Г. за участі секретаря судового засідання Глушко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка у відсутність сторін, без фіксування судового засідання технічними засобами, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гірської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно, - 

В С Т А Н О В И В

До суду надійшов вищевказаний позов. В обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_2 вказує, що15 червня 1999 року державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Луганської області було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами, відповідно до якого позивачка купила житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 883 кв.м. та зареєстровано в реєстрі за № 1976. 16 липня 1999 року Первомайським міським Бюро технічної інвентаризації було вчинено реєстраційний напис на вищевказаному договорі купівлі-продажу та зареєстровано право власності за позивачем в реєстрову книгу під №15 за реєстраційним № 2047. Згідно з технічним паспортом на земельній ділянці знаходиться: житловий будинок житловою площею 40,5 кв. м., 2 сараї, погріб, вигрібна яма, вбиральня та душ. 11 листопада 2025 року позивач звернулися до державного реєстратора прав на нерухоме майно Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області із заявою про державну реєстрацію права власності на будинок. Однак, 14 листопада 2025 року отримала рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 81860103, яке мотивоване тим, що при розгляді заяви про державну реєстрацію права власності державним реєстратором виявлено відсутність інформації про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року. Державним реєстратором було отримано відповідь Гірської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області №01/01.01-20/3710 від 11.11.2025 року про те, що у зв`язку з тимчасовою окупацією м. Сокологірськ, (Первомайськ) архівні справи залишились на непідконтрольній території, тому Гірська міська військова адміністрація на даний час немає технічної можливості надати відомості про об`єкт нерухомого майна державному реєстратору які необхідні для проведення державної реєстрації. У зв`язку з пошкодженням житла, у позивача є необхідність подати заяву на отримання компенсації до Комісії з розгляду питань щодо надання компенсації за пошкоджені об`єкти нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, відповідно до постанови КМУ № 381 від 21.04.2023 року. Просить суд визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці площею 883 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який загалом складається з: житлового будинку «А-1» загальною площею 75,2 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м., сараю «Б», погрібу «Пдв», зливної ями «Д», вбиральні «Е», інших споруд №№ 4,5, І, ІІ, ІІІ, сараю «З», сараю «И», душу «К».
Представник позивача ОСОБА_2 надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач надав заяву про розгляд справи у відсутність представника Гірської міської військової адміністрації, оскільки претензій майнового характеру до позивача відповідача не має, справу просить розглянути всебічно та об`єктивно, ухваливши рішення суду відповідно до чинного законодавства.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд приходить до такого.
Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом (ч. 1 ст. 328 ЦК України). 
Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (ст. 334 ЦК України).
Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо не право оспорюється або не визнається іншою особою.
Пунктом 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
15 червня 1999 року державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Луганської області було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними побудовами, відповідно до якого ОСОБА_1 придбала житловий будинок з надвірними побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 на земельній ділянці розміром 883 кв.м. Вказаний договір зареєстровано в реєстрі за № 1976. 
16 липня 1999 року Первомайським міським Бюро технічної інвентаризації було вчинено реєстраційний напис на вищевказаному договорі купівлі-продажу та зареєстровано право власності за позивачем в реєстрову книгу під №15 за реєстраційним № 2047. 
Згідно з технічним паспортом на земельній ділянці знаходиться - житловий будинок «А-1» загальною площею 75,2 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м., сарай «Б», погріб «Пдв», зливна яма «Д», вбиральня «Е», інші споруди №№ 4,5, І, ІІ, ІІІ, сарай «З», сарай «И», душ «К».
14 листопада 2025 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області виніс рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 81860103, яке мотивоване тим, що при розгляді заяви про державну реєстрацію права власності державним реєстратором виявлено відсутність інформації про зареєстровані речові права до 01 січня 2013 року. Державним реєстратором було отримано відповідь Гірської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області №01/01.01-20/3710 від 11.11.2025 року про те, що у зв`язку з тимчасовою окупацією м. Сокологірськ, (Первомайськ) архівні справи залишились на непідконтрольній території, тому Гірська міська військова адміністрація на даний час немає технічної можливості надати відомості про об`єкт нерухомого майна державному реєстратору які необхідні для проведення державної реєстрації.
За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухоме майно.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 15, 317, 319, 328, 334, 392 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 211, 247, 259, 263 ЦПК України, -

У Х В А Л И В

1. Позов ОСОБА_1 до Гірської міської військової адміністрації Сіверськодонецького району Луганської області про визнання права власності на нерухоме майно – задовольнити.
2. Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований на земельній ділянці площею 883 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , який загалом складається із: житлового будинку «А-1» загальною площею 75,2 кв.м., житловою площею 40,5 кв.м., сараю «Б», погрібу «Пдв», зливної ями «Д», вбиральні «Е», інших споруд №№ 4,5, І, ІІ, ІІІ, сараю «З», сараю «И», душу «К».
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя   І.Г. Битяк