Справа № 541/2474/25
Провадження № 2/526/131/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

28 травня 2026 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі
головуючої судді Максименко Л.В.
секретаря судового засідання Павленко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч в порядку спрощеного провадження цивільну справу № 541/2474/25 за позовом ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг,
в с т а н о в и в:

25 червня 2025 року ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» через систему «Електронний суд» звернулося до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг, а саме за спожитий природний газ в сумі 55 055,01 грн. 
Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.07.2025 справу передано на розгляд за підсудністю до Гадяцького районного суду Полтавської області.
Відповідно до ч.1 ст.274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Ухвалою суду 31 липня 2025 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи без повідомлення сторін.
Позивач - ТОВ «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз України» копію ухвали про відкриття провадження у справі отримало 31.07.2025 року, яка була направлена до його електронного кабінету.
Відповідач ОСОБА_1 цивільний позов з додатками та копію ухвали про відкриття провадження у справі отримала 09.08.2025, що підтверджується зворотним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, відзиву на позов суду не подавала.
Відповідно до ч. 8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом встановлено, що позивач, як суб`єкт ринку газу, з 01.11.2018 здійснює діяльність з постачання природного газу фізичним та юридичним особам які використовують його (природний газ) для власних потреб на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 880 від 04.07.2017 «Про видачу ліцензій постачання природного газу …» на території України.
Правилами постачання природного газу, що затверджені постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2496 від 30.09.2015 року, та ст.ст. 6, 7, 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Позивач зобов`язаний постачати природний газ Споживачам які використовують його (природний газ) для власних потреб, а Споживачі зобов`язані здійснювати оплату за отриманий природний газ, згідно особового рахунку і встановлених тарифів.
Постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам які є однаковими для всіх побутових споживачів України.
Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 року «Про затвердження типового договору постачання природного газу побутовим споживачам» визначено, що договір між Постачальником природного газу та споживачем є публічним договором приєднання, відповідно до статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України. Відповідно укладається шляхом заявочного принципу і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.
Відповідно до вимог Правил, акцептуванням публічного договору постачання природного газу побутовим споживачам є повернення споживачем постачальнику підписаної заяви-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачем, та/або сплата/часткова сплата споживачем вартості спожитого природного газу, та/або факт фактичного споживання природного газу (визначається за даними Оператора ГРМ та вноситься до особового рахунку споживача).
За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є власником даного домоволодіння за вказаною адресою, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 10.06.2025.
Відповідач являється споживачем Постачальника «останньої надії» та була включена до Реєстру споживачів Постачальника «останньої надії» та споживала газ за ціною тарифного плану «Надійний» для споживачів Постачальника «останньої надії», яку зазначено у витязі з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку Позивача.
Постачальник «останньої надії» — компанія, яка зобов`язана протягом 60 днів постачати газ споживачу, якщо він залишиться без постачальника.
За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження КМУ від 22 липня 2020р. № 917-р постачальником «останньої надії» визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».
Отже, Товариство здійснювало постачання природного газу на об`єкт відповідача на підставі договору постачання природного газу постачальником «останньої надії».
З 01.06.2023 на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, які є типовими та публічними, споживач зобов`язана своєчасно оплачувати Товариству вартість спожитого природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договорами.
Відповідно до ст.322 ЦК України саме на власника покладено тягар утримання майна.
Відповідно до ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа.
Виходячи з вищевикладеного, відсутність укладеного між постачальником та споживачем письмового договору на постачання природного газу не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.
Щодо стягнення заборгованості за період з 01.06. 2023 р. по 31.05.2025 р. (включно) суд приходить до наступних висновків.
Відповідно ч. 1 ст. 15 Закону України «Про ринок природного газу» у разі якщо постачальника ліквідовано, визнано банкрутом, його ліцензію на провадження діяльності з постачання природного газу анульовано або її дію зупинено, а також в інших випадках, передбачених правилами для постачальника "останньої надії", постачання природного газу споживачу здійснюється у порядку, визначеному правилами для постачальника "останньої надії", та на умовах типового договору постачання постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором.
Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з моменту початку фактичного постачання природного газу такому споживачу.
Так як відповідач не повідомила суду, що має іншого постачальника природного газу, суд приходить до висновку, що відповідач акцептувала договір постачання природного газу, фактично споживаючи природний газ, який постачає позивач на об`єкт відповідача, як постачальник "останньої надії" відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 15 Закону України “Про ринок природного газу” на період воєнного стану.
Отже, на умовах договору, позивач постачав природний газ, а відповідач отримувала його та використовувала для власних потреб.
Згідно розрахунку позивача відповідач має заборгованість за спожитий природний газ за період 01 червня 2023 р. по 31 травня 2025 р. (включно) на загальну суму 55 055,01 грн, про що свідчить виписка з особового рахунку - фінансового стану.
Від відповідача не надходило до суду жодних заперечень щодо нарахованої позивачем суми заборгованості за спожитий нею природний газ та не надано доказів про її повну чи часткову сплату.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої обов`язки щодо постачання споживачу природного газу, виконав.
Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Гадячгаз», що є оператором газорозподільної мережі (далі - Оператор ГРМ) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.
Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ (AТ «Гадячгаз») згідно Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКІІ від 30.09.2015р. № 2494.
Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕК1І № 2493 від 30.09.2015 року «2. У точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).»
Крім того, відповідно пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ «1. Визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.
Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.»
Об`єм (обсяг) спожитого відповідачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу оператора газотранспортної системи (ТОВ Оператор ГТС України) - Iplatforma, та в подальшому імпортується позивачем у білінгову систему «Газоліна» та використовується останнім для розрахунку вартості спожитого природного газу. Витяг з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку відповідача додано до позовної заяви.
Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу.
Відповідно п. 4.3 Договору «Розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць».
Пункт 4.5. Договору визначає, що розрахунки споживача за цим договором здійснюються за рахунками та/або квитанціями абонентської книжки постачальника.
Дату виникнення зобов`язання відповідача по оплаті за спожитий природний газ визначає п. 4.6 Типового договору «При розрахунку за квитанціями абонентської книжки постачальника споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Оплата рахунка постачальника про сплату послуг за цим Типовим договором має бути здійснена споживачем в термін, визначений в рахунку, який не може бути меншим п`яти робочих днів з моменту отримання споживачем цього рахунка.»
Відповідно п. 4.10. Договору «У разі виникнення у споживача заборгованості за послуги з газопостачання за цим Договором споживач може звернутися до постачальника із заявою про складення графіка погашення заборгованості на строк не більше 12 місяців та за вимогою постачальника подати довідки, що підтверджують неплатоспроможність споживача. Графік погашення заборгованості оформлюється окремим договором про реструктуризацію заборгованості. Укладення сторонами та дотримання споживачем графіка погашення заборгованості не звільняє споживача від здійснення поточних платежів за цим договором.
Згідно витягу з білінгової системи «Газоліна» - «Фінансовий стан» у вигляді роздруківки по особовому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , ЕІС код газового лічильника 56ХN42А00010585N за період з 01.06.2023 по 31.05.2025 (включно) сума заборгованості становить 55 055,01 грн.
Оскільки відповідач не сплачувала нараховані суми за спожитий природний газ, це свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань, а тому порушує право позивача на одержання плати за поставлений природний газ у встановлений договором строк.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог частини 1 статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно вимог статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
За правилами ч. 3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Будь-яких доказів (відомостей) на спростування встановлених судом обставин матеріали справи не містять і відповідач не надала.
Суд встановив, що між ТОВ «Газова Компанія «Нафтогаз України» та ОСОБА_1 існують цивільні правовідносини.
Оскільки ТОВ «Газова Компанія «Нафтогаз України», як встановлено судом, проводило нарахування вартості спожитого відповідачем природного газу згідно вимог чинного законодавства - на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого природного газу, а ОСОБА_1 не проводилась оплата спожитого газу, тому суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за спожитий природний газ в розмірі 55 055,01 грн, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Також з відповідача на користь позивача слід стягти сплачений останнім судовий збір у сумі 2422,40 грн.
Керуючись ст. 12, 81, 82, 141, 142, 257, 263-265, 274 ЦПК України, суд 

в и р і ш и в:

позовну заяву ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послу - задовольнити. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заборгованість за спожитий природний газ в сумі 55 055(п`ятдесят п`ять тисяч п`ятдесят п`ять ) грн 01 коп.
Стягти з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» судовий збір в сумі 2 422,40 грн. 
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:
Позивач - ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», місцезнаходження – м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 40121452.
Відповідач – ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 .

Головуюча: Л. В. Максименко