Дата документу 04.06.2026
Справа № 334/5818/25
Провадження № 2/334/256/26

РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ЗАОЧНЕ
04 червня 2026 року м. Запоріжжя
Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі 
судді Бредіхіна Ю.Ю.,
за участю секретаря Іванової А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав,
установив:
І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.
Позивач звернувся із позовом до відповідача із вимогою про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
В обґрунтування своїх вимог вказала про те, що у неї та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась донька ОСОБА_3 . Після народження дитини сторони проживали у домі батьків позивача за адресою: АДРЕСА_1 , але створити справжню сім`ю їм не вдалося. Коли дитині було один рік і вісім місяців вони розійшлися. 
Позивач з донькою повернулася до свого помешкання за адресою: АДРЕСА_2 .
З того часу, батько дитини практично не цікавився життям доньки, фінансово не допомагав. ОСОБА_4 відвідувала дитячий садочок «Росинка» селища Якимівки, а потім навчалася у місцевій школі № 2. Її вихованням та утриманням займалася позивач, а також її бабуся ОСОБА_5 .
Вже навчаючись у школі, дитина мала зустріч з батьком, який відвідав дівчинку на її день народження. Проте, поведінка його була неадекватною, тому що з`явився він у стані алкогольного сп`яніння. Востаннє ОСОБА_2 відвідав доньку, коли їй було сім років, але дівчинка не виявила бажання з ним спілкуватися.
З 2019 року позивач проживає з ОСОБА_6 , який бере активну участь у вихованні та утриманні її доньки. Між ними склалися приязні і доброзичливі стосунки. 
З початком повномасштабного вторгнення позивач із донькою переїхали до Запоріжжя. Дівчинка продовжувала навчання у своїй школі онлайн. У зв`язку із посиленням обстрілів у м. Запоріжжі, їм довелося виїхати до м. Івано-Франківська, де вони проживають за адресою: АДРЕСА_3 . 
ОСОБА_3 навчається у ліцеї № 18 Івано- Франківської міської ради. За новим місцем проживанням відповідач жодного разу не намагався поспілкуватися з дитиною, матеріально не допомагав.
Саме свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками ОСОБА_2 , спонукало мене звернутися до суду з позовом про позбавлення Відповідача його батьківських прав.
Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як систематичне ухилення батька від виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, що підтверджує відсутність серйозного ставлення Відповідача до своїх батьківських обов`язків.
Відповідач відзиву на позов не надав.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою суду від 28.07.2025 року відкрито провадження у справі у загальному порядку, призначено підготовче засідання у справі, зобов`язано орган опіки та піклування скласти висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав.
Ухвалою суду від 21.05.2026 року закрито підготовче провадження у справі, призначено розгляд справи по суті.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явився, заяв чи клопотань з цього приводу суду не надав.
Частиною восьмою статті 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи наявність підстав, визначених частиною першою статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
ІІІ. Фактичні обставини встановлені судом.
Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 , яке видане 08.11.2013 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Якимівського районного управління юстиції у 'Запорізькій області, актовий запис № 169, її батьком є  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
За твердженням ОСОБА_1 , вона не проживає із ОСОБА_2 з 2015 року. 
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , яке видане 14.09.2024 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вийшла заміж за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Згідно із характеристикою ліцею № 18, ОСОБА_8 навчається у даному навчальному закладі з п`ятого класу. Зарекомендувала себе як старанна та дисциплінована учениця. Мати, ОСОБА_1 , приділяє належну увагу вихованню доньки. Відкликається на прохання класного керівника, систематично відвідує батьківські збори. Батько, ОСОБА_2 , не цікавиться шкільним життям дитини, жодного разу не відвідував батьківські збори.
Відповідно до інформації про психологічне обстеження ОСОБА_3 , яка проведена практичним психологом ліцею № 18, дівчинка комунікабельна, доброзичлива, розсудлива, легко вступає в контакт. Під час бесіди поводила себе стримано, виважено відповідала на запитання. Стосунки з мамою доброзичливі, з повагою ставиться до неї. Батьком називає ОСОБА_9 , дуже його любить і хвилюється за нього. Про біологічного батька говорити не хоче, оскільки не дуже добре пам`ятає його.
У відповідності до інформаційної довідки Медичного центру «Мій сімейний лікар» відомо, що в інтересах дитини ОСОБА_3 декларація укладена із сімейним лікарем ОСОБА_10 . Дитина проживає з мамою. На прийом до лікаря приходить з мамою.
Згідно із висновком органу опіки та піклування, який затверджений рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 21.04.2026 року №547, фактично батько самоусунувся від виконання своїх обов`язків, а саме: не відвідує дитину, не цікавиться її життям та розвитком, не забезпечує необхідне харчування, медичним доглядом, лікування дитини; не спілкується з донькою в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення. 
З урахуванням найкращих інтересів дитини, орган опіки та піклування дійшов висновку, про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ІV. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Вимогами ч. 1 ст. 164 СК України унормовано, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно із п. 16 названої постанови ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Частиною восьмою статті 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно ст. 12 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Закріплення цього права підкреслює, що дитина є особистістю, з якою слід рахуватись, особливо при вирішенні питань, які безпосередньо її стосуються.
Положеннями статті 166 СК України унормовано, що позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Відповідач не підтримує зв`язок з позивачем та дитиною. Про доньку він не піклується, її життям не цікавиться та не виявляє такого бажання, матеріально не забезпечує, засобами зв`язку не зв`язується, до органів опіки та піклування з приводу встановлення порядку участі у вихованні та спілкуванні не звертався.
Згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Керуючись статями 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд
вирішив:
позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , зареєстрована адреса проживання, як ВПО: АДРЕСА_4 ) батьківських прав відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з  ОСОБА_2  ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , зареєстрована адреса проживання, як ВПО: АДРЕСА_4 ) на користь держави судовий збір у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Ю. Бредіхін