УХВАЛА

21 травня 2026 року
м. Київ

справа № 446/1875/25
провадження № 61-6219 ск 26

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 10 квітня 2026 року справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання дій незаконними, відновлення газопостачання та стягнення моральної шкоди та матеріальних збитків, 

ВСТАНОВИВ:

1. У серпні 2025 року «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі - ТОВ «Газорозподільні мережі України») звернулося до суду із вищевказаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_1 борг зі сплати за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 5 083, 15 грн.

2. 06 жовтня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дубовський О. П., звернувся до суду із зустрічно позовною заявою до ТОВ «Газороподільні мережі України» у якій просила: визнати дії ТОВ «Газорозподільні мережі України» щодо відключення газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 незаконними; зобов`язати ТОВ «Газороподільні мережі України» відновити газопостачання в зазначеному житловому приміщенні; стягнути з ТОВ «Газороподільні мережі України» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000,00 грн та матеріальні збитки в розмірі 16 780,00 грн.

3. 28 жовтня 2025 року позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення зустрічного позову, у якій просить суд застосувати заходи забезпечення зустрічного позову та зобов`язати ТОВ «Газороподільні мережі України» тимчасово відновити газопостачання до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 до ухвалення судом рішення у справі.

4. Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області ухвалою від 29 жовтня 2025 року звільнив ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення зустрічного позову у справі № 446/1875/25.

4.1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову задовольнив. 

4.2. Вжив заходи забезпечення зустрічного позову шляхом зобов`язання ТОВ «Газорозподільні мережі України» тимчасово відновити газопостачання до будинку за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання рішенням суду законної сили.

5. Ухвалою від 07 листопада 2025 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області відмовив у задоволенні клопотання представника ТОВ «Газорозподільні мережі України» про скасування заходів забезпечення позову.

6. Львівський апеляційний суд постановою від 10 квітня 2026 року задовольнив апеляційну скаргу ТОВ «Газорозподільні мережі України».

6.1. Скасував ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 жовтня 2025 року та ухвалу Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 07 листопада 2025 року.

6.2. Ухвалив нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення зустрічного позову відмовив.

7. У травні 2026 року за допомогою засобів Електронного суду до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Білик Р. О, на постанову Львівського апеляційного суду від 10 квітня 2026 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення, а ухвали Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 29 жовтня 2025 року та від 07 листопада 2025 року залишити в силі.

8. Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

9. Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

10. Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

11. Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України встановлено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

12. Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

13. Ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів -сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (пункт 1 частини першої статті 176 ЦПК України).

14. У цій справі позивач за первісним позовом заявив майнову вимогу про стягнення заборгованості у розмірі 5 083,15 грн, отже ціна первісного позову - 5 083,15 грн, позивач за зустрічним позовом заявив вимоги спрямовані на захист прав споживачів, а саме дві вимоги немайнового характеру про визнання дій щодо відключення газопостачання незаконними та зобов`язання відновити газопостачання, а також дві майнові вимоги - стягнення моральної шкоди та матеріальних збитків у сумі 36 780,00 грн, таким чином ціна зустрічного позову - 36 780,00 грн.

15. Визначення малозначних справ наведене у частині 6 статті 19 ЦПК України, відповідно до якої, малозначними справами є:
1) справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
3) справи про стягнення аліментів, збільшення та зменшення їх розміру, припинення стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства);
4) справи про розірвання шлюбу;
5) справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує шістдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

16. Чинним законодавством України не передбачено можливість визнання окремих вимог малозначними, малозначною може бути лише вся справа. 

17. Під час вирішення питання про малозначність справ необхідно аналізувати та звертати увагу на всі позовні вимоги в заяві у сукупності, оскільки визнання справи малозначною в частині окремих позовних вимог суперечить принципу процесуальної економії та правової визначеності.

18. Якщо у справі заявлено декілька вимог і хоча б одна з них не відповідає критеріям малозначності, вся справа не є малозначною.

19. Ціна за первісним та зустрічним позовом у справі № 446/1875/25 становить 41 863,15 грн, що станом на 01 січня 2026 року не перевищує 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 328,00 грн х 30 = 99 840,00 грн), отже зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

20. Водночас касаційна скарга не містить посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

21. Верховний Суд зауважує, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

22. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур.

23. У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.

24. Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.

25. Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

26. При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обгрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення ЄСПЛ у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

27. Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

28. Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

29. Враховуючи наведене, оскільки ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Білик Р. О., подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

30. Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

31. За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389-392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389 та 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за розподіл природного газу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Львівської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» про визнання дій незаконними, відновлення газопостачання та стягнення моральної шкоди та матеріальних збитків за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 10 квітня 2026 року.

2. Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді /підпис/ В. В. Пророк

/підпис/ А. А. Калараш

/підпис/ Є. В. Петров