ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 686/25620/25
Провадження № 33/820/480/26

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Плюти В.С., захисника Павловського В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження захисника Павловського В.А., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2025 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,- 
в с т а н о в и л а:
Цією постановою   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 605 грн. 60 коп. судового збору.
Роз`яснено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови суду та порядок сплати штрафу.
За постановою суду, ОСОБА_1 30.08.2025 близько 17 год. 00 хв., рухаючись по вул. Чорновола, 178, у м. Хмельницькому, в порушення п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом Audi А4, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки, у встановленому законом порядку, проводився із застосуванням спеціального технічного приладу - газоаналізатора алкотест «Drager ARLM № 0272» (тест 881) - результат 2,83 проміле. Указаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 – адвокат Павловський В.А. просить поновити йому строк на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити. Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження аргументує тим, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, оскаржувану постанову суду особисто не отримував через постійне несення служби в лавах ЗСУ, не мав змоги самостійно оскаржити її чи звернутися за правовою допомогою, від так пропустив цей строк з поважних причин. Вказує на порушення працівником поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він чітко не вказав які саме ознаки алкогольного сп`яніння були наявні у ОСОБА_1 , щоб слугувало підставою для проведення огляду, а тому вважає проведений огляд недійсним. Зазначає, що рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 не вимірювався, а отже підстав стверджувати, що, останній, керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння немає. Стверджує, що оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ, відтак огляд стосовно нього мав бути проведений працівником ВСП, а не поліцейським, як це передбачено ст. 266-1 КУпАП. 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення захисника Павловського В.А., на підтримку поданої апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, уважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга відхиленню, з наступних підстав.
Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга подана, після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявила клопотання про поновлення цього строку, а також у поновлені строку відмовлено.
Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , який є військовослужбовцем, та не мав можливості безпосередньо прийняти участь у судовому засіданні чи оскаржити безпосередньо постанову, тому уважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови був пропущений захисником з поважних причин і він підлягає поновленню.
Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, однак не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши докази, надані УПП в Хмельницькій області, дійшов до обгрунтованого та належним чином мотивованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Постанова суду відповідає вимогам ст.283 КУпАП, і містить опис обставин, встановлених при розгляді справи, зазначення нормативного акту, який передбачає відповідність за дане правопорушення та прийняте по справі рішення.
Апеляційний суд надає оцінку сукупності доказів, які містяться в матеріалах справи з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для прийняття відповідного процесуального рішення.
Відповідно до виписаних у ст.ст.254, 255, 256 КУпАП положень, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діяння, яке містить ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого КУпАП, у якому крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Апеляційною інстанцією не встановлено порушень вимог ст. ст.254, 255, 256 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 . 
Сукупність досліджених судом доказів свідчить про те, що в результаті огляду, проведеного поліцейським за допомогою технічного засобу, було встановлено, що водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки результат тесту становив 2,83 % проміле.
Відповідно до вимог п.2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 438691 від 30 серпня 2025 слідує, що 30.08.2025 близько 17 год. 00 хв.  ОСОБА_1 рухаючись по вул. Чорновола, 178, у м. Хмельницькому, ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi А4, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки, у встановленому законом порядку, проводився з застосуванням спеціального технічного приладу - газоаналізатора алкотест «Drager ARLM № 0272», тест №881, з результатом - 2,83 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9.а. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Будь-яких суперечностей або неточностей протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 не містить, у ньому, у повній мірі, зазначено суть та ознаки вчиненого адміністративного правопорушення, місце його вчинення, вірно зазначено пункт Правил дорожнього руху, порушений водієм, а також інші необхідні дані, передбачені положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП. Переліки відомостей, які має містити протокол про адміністративне правопорушення, визначений ст.256 КУпАП, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року №1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2015 року за №1496/27941, та не містять обов`язку працівника поліції зазначати у протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у водія. 
Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується і іншими доказами, зокрема, даними:
-направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 30.08.2025, згідно з яким він направлявся до медичної установи КнП «ХОЗзНПД» ХОР с.Скаржинці, у зв`язку з виявленими у нього ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, однак огляд в медичному закладі не проводився;
-роздруківки тесту «Drager ARLM № 0272» від 30.08.2025, тест №881, результат - 2,83 проміле, який свідчить про перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.
У відповідності до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, місцевим судом та судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.
В процесі апеляційного розгляду було досліджено відеозапис, наданий поліцейськими, з якого вбачається, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції через проїзд на заборонений сигнал світлофору. Підійшовши до автомобіля, працівник поліції запитує у водія куди він їде, той відповідає в який населений пункт, та що везуть БК. Пасажирка, яка знаходиться поряд каже, що він жартує, ми їдемо в Раково, в магазин АТБ. Поліцейський просить вийти ОСОБА_1 з автомобіля та вбачає в нього поведінку, яка не відповідає обстановці, запитує чи той щось вживав, водій відповідає, що ні. Працівник поліції пропонує йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 відповідає, що знає, що тест покаже. Проходить огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», результат – 2,83 проміле, з яким водій ОСОБА_1 погоджується, будь-яких заперечень щодо такого результату не висловлює, від огляду в медичному закладі відмовляється. 
Зазначені докази є належними, допустимими, у своїй сукупності, поза розумним сумнівом, підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Посилання сторони захисту на те, що стосовно ОСОБА_1 діяв спеціальний порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначений ст. 266-1 КУпАП відхиляються, виходячи з такого.
Стаття 266-1 КУпАП передбачає огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до змісту цієї статті, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Складення висновків у закладі охорони здоров`я за результатами огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться у присутності посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення.
Під час проведення огляду військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів уповноважена посадова особа застосовує спеціальні технічні засоби відеозапису, а в разі їх відсутності або неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У випадку застосування спеціальних технічних засобів відеозапису матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Порядок направлення військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та проведення такого огляду здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Огляд військовослужбовців Збройних Сил України, які виконують обов`язки військової служби у складі національного контингенту (національного персоналу), може проводитися в медичних закладах, що входять до складу міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки, в яких бере участь національний контингент (національний персонал).
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
З огляду на викладене, процедура проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння для військових відрізняється від цивільних. Ст.130 КУпАП належить до адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху. Повноваження щодо зупинки транспортного засобу, огляду на стан сп`яніння, складання протоколу мають органи Національної поліції. Військова служба правопорядку(ВСП) здійснює правопорядок під час військової служби, у межах військових об`єктів, гарнізонів, під час виконання службових обов`язків. Під час відпустки військовослужбовець не перебуває при виконанні обо`язків, тому ВСП не складає протокол за ст.130 КУпАП у цивільній дорожній ситуації. В даному випадку діє загальний порядок, як для цивільних.
Так, з відеозапису убачається, що ОСОБА_1 дійсно повідомив поліцейським, що він є військовослужбовцем, разом з тим, доказів того, що він виконував обов`язки військової служби, матеріали справи не містять.
Не надав переконливих та об`єктивних доказів цьому і захисник в суді апеляційної інстанції. 
Щодо посилань апелянта про порушення працівником поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він чітко не вказав, які саме ознаки алкогольного сп`яніння були наявні у ОСОБА_1 , щоб слугувало підставою для проведення огляду, відхиляються, оскільки Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, не містить прямого обов`язку працівника поліції оголошувати ознаки алкогольного сп`яніння, такі зазначаються в акті чи направленні на огляд, у відповідній графі документу. 
Крім того, з відеозапису видно, що у ОСОБА_1 візуально проглядаються явні ознаки алкогольного сп`яніння, що і було беззаперечною підставою для проведення такого огляду. 
Твердження про те, що рівень алкоголю в крові ОСОБА_1 не вимірювався, є безпідставними, оскільки у відповідності до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, передбачено, що установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Обов`язку проведення лабораторного дослідження крові при визначенні стану алкогольного сп`яніння, вищевказана інструкція, не містить. Лабораторне дослідження у медичному закладі є обов`язковим на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини (п. 6 розділу 2 Інструкції № 1452/735).
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 а ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації, стороною захисту не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Дії працівників поліції відповідали вимогам Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОН України від 09.11.2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим відповідні доводи апеляційної скарги є неприйнятними.
Суд першої інстанції перевірив фактичні обставини справи про адміністративне правопорушення та дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу вказаного правопорушення, так як він розумів суть висунутого йому обвинувачення та здійснював захист від нього. 
Всі інші доводи, наведені захисником в апеляційній скарзі та в судовому засіданні, були предметом ретельного дослідження та змістовного аналізу судом першої інстанції, цілком спростовані висновками, наведеними судом у постанові, інших відомостей, які б могли вплинути на постановлення іншого рішення матеріали справи не містять.
Аналогічні посилання в апеляційній скарзі носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд приходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений ним у поданій апеляційній скарзі.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки судді першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення не встановлено. 
Місцевим судом були встановлені дійсні обставини справи, дана належна оцінка особі ОСОБА_1 правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушення норм процесуального права та зроблено обґрунтований висновок про доведеність його вини у порушенні вимог п. 2.9 а ПДР України та правильно кваліфіковані його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
З урахуванням наведеного, підстав для скасування постанови у межах доводів апеляційної скарги не вбачається. 
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,
п о с т а н о в и л а:
Поновити захиснику Павловському В.А. строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2025 стосовно  ОСОБА_1 .
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 вересня 2025 стосовно  ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Павловського В.А. - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду     Л.М.Кулеша