Справа № 539/979/26
Провадження № 2/539/1158/2026

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
04 травня 2026 року місто Лубни
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:
головуючого судді Пилипчука М. М.,
за участю секретаря судового засідання Берко О. С.,
розглянувши в приміщенні суду у місті Лубнах Полтавської області у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, -
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи відповідача
У березні 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (далі - ТОВ «Деал Фінанс Груп») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
Позовна заява мотивована тим, що 03 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» (далі - ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів») та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75889491, відповідно до умов якого відповідач отримала у борг кошти у розмірі 15 000 грн на 30 днів зі сплатою процентів у розмірі 1,99% в день. Договір позики укладено в електронній формі та підписано електронним підписом позичальника, шляхом використання останньою одноразового ідентифікатора (електронного підпису j37cOFHLuI, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2).
26 серпня 2021 року між позивачем та відповідачем, за ініціативою останньої, укладено додаткову угоду № 5354236 до договору позики № 75889491, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості позичальника в розмірі 31 119 грн на 75 днів та визначили графік погашення заборгованості. Додаткова угода підписана електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора (електронного підпису tjpDapaVm2), що був надісланий на електронну адресу, вказану відповідачем.
30 вересня 2021 року між позивачем та відповідачем, за ініціативою останньої, укладено додаткову угоду № 5683176 до договору позики № 75889491, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості позичальника в розмірі 36 380 грн на 135 днів та визначили графік погашення заборгованості. Додаткова угода підписана електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора(електронного підпису 3sBKpaolnQ), що був надісланий на електронну адресу, вказану відповідачем.
03 липня 2021 року позикодавець на виконання умов договору № 75889491 від 03 липня 2021 року виконав свої зобов`язання передавши кошти, шляхом перерахування на банківський рахунок відповідача № НОМЕР_1 за посередництвом платіжної установи, оскільки перерахунок коштів з банківського рахунку позивача на банківський рахунок відповідача технічно неможливий.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 03 липня 2021 року № 75889491 виникла заборгованість, яка складає 41 995,50 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 15 000 грн, заборгованість за відсотками - 26 995,50 грн.
04 січня 2022 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і Товариство з обмеженою відповідальністю «Сіроко Фінанс» (далі - ТОВ «Сіроко Фінанс») уклали договір факторингу № 025-040122, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі до відповідача за договором № 75889491.
Відповідно до пункту 1.1 договору факторингу від 04 січня 2022 року № 025-040122 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договір спосіб.
Відповідно до реєстру прав вимоги від 09 лютого 2022 року до договору факторингу від 04 січня 2022 року № 025-040122 ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором позики від 03 липня 2021 року № 75889491 в сумі 41 995,50 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 15 000 грн, заборгованість за відсотками - 26 995,50 грн.
05 грудня 2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» і ТОВ «Деал Фінанс Груп» уклали Договір факторингу № 05/12/25-01, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі і до ОСОБА_1 за договором № 75889491.
Відповідно до пункту 1.1 договору факторингу від 05 грудня 2025 року № 05/12/25-01 за цим договором клієнт зобов`язується відступити право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права та передати грошові кошти фінансування у розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. 
Відповідно до реєстру прав вимоги від 05 грудня 2025 року до договору факторингу від 05 грудня 2025 року № 05/12/25-01 ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики від 03 липня 2021 року № 75889491 в сумі 41 995,50 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 15 000 грн, заборгованість за відсотками - 26 995,50 грн.
Після отримання права вимоги до відповідача позивач не здійснював нарахування штрафних санкцій відповідачу. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «Деал Фінанс Груп» за договором позики від 03 липня 2021 року № 75889491 в розмірі 41 995,50 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 15 000 грн, заборгованість за відсотками - 26 995,50 грн.
На підставі викладеного ТОВ «Деал Фінанс Груп» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за вказаним договором позики від 03 липня 2021 року № 75889491 в розмірі 41 995,50 грн, судовий збір - 2 662,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу - 4 500 грн.
У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подала.
Рух справи
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 березня 2026 року справу № 539/979/26 передано судді Пилипчуку М. М.
Суд на виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України звернувся до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача.
У відповіді, яка надійшла до суду з Відділу реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Центру надання адміністративних послуг виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області, вказано, що за даними реєстру територіальної громади ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 08 квітня 2026 року, надано відповідачу строк для подання відзиву на позов, а позивачу відповіді на відзив, відповідачу заперечення на відповідь на відзив; витребувано у Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») інформацію щодо належності карткового рахунку відповідачу та інформацію про рух коштів по рахунку.
На виконання ухвали від 11 березня 2026 року в частині витребування доказів АТ КБ «ПриватБанк» 13 квітня 2026 року надіслало до суду відповідь з інформацією про належність відкритого карткового рахунку та рух коштів по ньому.
Учасники процесу у судове засідання 08 квітня 2026 року не з`явилися, тому розгляд справи відкладено на 04 травня 2026 року. 
Представник позивача просив розглянути справу без його участі, вказував, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Крім цього, звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності.
Судові повістки були направлені відповідачу на поштову адресу за її зареєстрованим місцем проживання. Вказані обставини підтверджені рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Відповідач у судові засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення судового засідання не надсилала, заяви про розгляд справи без її участі не надала. Суд вважає, що відповідач не з`явилась в судові засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. 
Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Лубенський міськрайонний суд Полтавської області 04 травня 2026 року постановив ухвалу про проведення у справі заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.
У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Фактичні обставини, встановлені судом
Суд встановив, що 03 липня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 75889491.
Договір позики було підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису /одноразовий ідентифікатор j37cOFHLuI, що був надісланий на вказану відповідачем електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Відповідно до пункту 1 договору позики позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю проценти від суми позики.
Пунктом 2 договору позики встановлено наступні умови: сума позики - 15 000 грн, строк позики - 30 днів, процентна ставка в день - 1,99 % (фіксована), дата повернення позики - 02 серпня 2021 року, знижена процентна ставка - 0,8 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою - 2,7 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка - 1 253,68 грн, загальні витрати за позикою - 18 582 грн.
Згідно з пунктом 3 договору позики позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку № 1 до договору, який є його невід`ємною частиною.
У платіжній інструкції від 03 липня 2021 року зазначено, що 03 липня 2021 року на картковий рахунок № НОМЕР_1 (отримувач), перераховано кошти в сумі 15 000 грн від відправника ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів».
На виконання ухвали від 11 березня 2026 року АТ КБ «ПриватБанк» подало до суду інформаційну довідку та виписку по рахунку, за змістом яких на ім`я відповідача банком емітовано кредитну картку № НОМЕР_1 , на яку 03 липня 2021 року зараховано 15 000 грн.
26 серпня 2021 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , за ініціативою останньої, укладено додаткову угоду № 5354236 до договору позики № 75889491 від 03 липня 2021 року, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості позичальника в розмірі 31 119 грн на 75 днів та визначили графік погашення заборгованості. Додаткова угода підписана електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора(електронного підпису tjpDapaVm2), що був надісланий на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 .
30 вересня 2021 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 за ініціативою останньої, укладено додаткову угоду № 5683176 до договору позики № 75889491 від 03 липня 2021 року, за умовами якої сторони домовились про реструктуризацію заборгованості позичальника в розмірі 36 380 грн на 135 днів та визначили графік погашення заборгованості. Додаткова угода підписана електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання нею одноразового ідентифікатора (електронного підпису 3sBKpaolnQ), що був надісланий на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2.
На виконання умов договору позики ОСОБА_1 сплатила 50 грн. 
Відповідно до наданого позивачем розрахунку у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 03 липня 2021 року № 75889491 виникла заборгованість, яка складає 41 995,50 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 15 000 грн, заборгованість за відсотками - 26 995,50 грн.
04 січня 2022 року ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» і ТОВ «Сіроко Фінанс» уклали договір факторингу № 025-040122, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі до відповідача за договором № 75889491.
Відповідно до пункту 1.1 договору факторингу від 04 січня 2022 року № 025-040122 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права вимоги та сплатити клієнту ціну придбання за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб.
Відповідно до реєстру прав вимоги від 09 лютого 2022 року до договору факторингу від 04 січня 2022 року № 025-040122 ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики від 03 липня 2021 року № 75889491 у розмірі 41 995,50 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 15 000 грн, заборгованість за відсотками - 26 995,50 грн.
05 грудня 2025 року ТОВ «Сіроко Фінанс» і ТОВ «Деал Фінанс Груп» уклали договір факторингу № 05/12/25-01, за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі і до відповідача ОСОБА_1 за договором № 75889491.
Відповідно до пункту 1.1 договору факторингу від 05 грудня 2025 року № 05/12/25-01 за цим договором клієнт зобов`язується відступити право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується прийняти такі права та передати грошові кошти фінансування у розпорядження клієнта (ціна придбання) за відповідний реєстр за плату, у передбачений цим договором спосіб. 
Відповідно до реєстру прав вимоги від 05 грудня 2025 року до договору факторингу від 05 грудня 2025 року № 05/12/25-01 ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики від 03 липня 2021 року № 75889491 у розмірі 41 995,50 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 15 000 грн, заборгованість за відсотками - 26 995,50 грн.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
За змістом частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).
Цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частини перша та друга статті 14 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Статтею 634 ЦК України передбачена можливість укладення договору приєднання, тобто договору, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Згідно з частиною першою статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми (частина перша статті 1047 ЦК України).
Особливості укладання договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Зібраними у справі доказами підтверджено, що договір позики та додаткові угоди до нього, за якими позивач заявив вимоги у цій справі, укладені первісним кредитором та відповідачем в електронному вигляді з використанням електронного підпису, що відповідає вимогам статті 12 Закону України «Про електронну комерцію». Договір позики та додаткові угоди до нього містить інформацію щодо кредитування, зокрема, суми кредиту, строк кредитування, зокрема з урахуванням реструктуризації, процентні ставки тощо.
Дослідивши зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про доведеність позивачем як факту укладання договору позики від 03 липня 2021 року, додаткових угод до нього від 26 серпня 2021 року та від 30 вересня 2021 року, а також отримання позичальником грошових коштів на погоджених нею умовах та невиконання останньою свого обов`язку зі своєчасного повернення отриманих позичених коштів.
Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Разом з тим презумпцію правомірності укладеного договору позики під час розгляду справи відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором (частина перша статті 1077 ЦК України).
Договір факторингу є підставою для сингулярного правонаступництва, в силу якого не відбувається припинення попереднього кредитного зобов`язання. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу на стороні кредитора у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного з їх учасників. Отже, у подібних випадках не відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.
На підтвердження обставин переходу права вимоги за спірним договором позики позивач подав до суду договір факторингу № 025-040122 від 04 січня 2022 року, укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс», за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі до відповідача за договором № 75889491, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги від 09 лютого 2022 року до договору факторингу № 025-040122 від 04 січня 2022 року, згідно якого вбачається, що ТОВ «Сіроко Фінанс» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики від 03 липня 2021 року № 75889491 в сумі 41 995,50 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 15 000 грн, заборгованість за відсотками - 26 995,50 грн.
Крім цього, позивачем подано договір факторингу № 05/12/25-01 від 05 грудня 2025 року, укладений між ТОВ «Сіроко Фінанс» і ТОВ «Деал Фінанс Груп», за умовами якого останній набув право грошової вимоги до фізичних осіб боржників, в тому числі до відповідача за договором № 75889491, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги від 05 грудня 2025 року до договору факторингу № 05/12/25-01 від 05 грудня 2025 року, згідно якого вбачається, що ТОВ «Деал Фінанс Груп» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики від 03 липня 2021 року № 75889491 в сумі 41 995,50 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 15 000 грн, заборгованість за відсотками - 26 995,50 грн.
Частиною першою статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (частина перша статті 1048 ЦК України).
Як зазначено вище, договір позики, який підписаний відповідачем, містить інформацію щодо позики, зокрема, тип позики, суму позики, строк позики, розмір процентної ставки тощо.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач уклала договір позики, фактично отримані грошові кошти в добровільному порядку на користь як первісного кредитора, так і правонаступників у спірному зобов`язанні не повернула, тому ТОВ «Деал Фінанс Груп» обґрунтовано звернулося до суду за захистом порушених прав шляхом стягнення заборгованості. 
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, що спростовують факт укладення договору та розміру заборгованості за ним.
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).
З огляду на викладене, заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики від 03 липня 2021 року № 75889491 становить: 41 995,50 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 15 000 грн, заборгованість за відсотками - 26 995,50 грн.
Висновки за результатами розгляду позовних вимог
Внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором позики порушено майнові права позивача, тому наявні підстави для судового захисту прав останнього, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення обґрунтоване доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими у судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення.
Щодо розподілу судових витрат
Оскільки позовні вимоги задоволено у повному обсязі, то суд, відповідно до статті 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 662,40 грн.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (частини перша, третя статті 133 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України).
Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. Отже, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність.
Суд враховує, що факт надання позивачу професійної правничої допомоги підтверджується матеріалами справи. До ухвалення судового рішення на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу стороною позивача надано договір про надання правничої допомоги від 10 грудня 2024 року № 10/12-2024, заявкою від 12 січня 2026 року № 14734
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18).
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанова Верховного Суду від 11 жовтня 2024 року у справі № 717/1699/22).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд, вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем під час розгляду справи, надав оцінку наданих на підтвердження понесених таких витрат доказів у їх сукупності, характер виконаної роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин цієї справи, її складності та значимості дій адвоката у справі, дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру до 3 000 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 10, 12, 13, 76, 81, 137, 141, 258, 259, 263 - 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, -
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» заборгованість за договором позики від 03 липня 2021 року № 75889491 у розмірі 41 995 (сорок одна тисяча дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 50 копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» судовий збір у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 копійок та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду може бути оскаржене позивачем до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Деал Фінанс Груп» (місцезнаходження: Київська область, Бучанський район, місто Ірпінь, вулиця Садова, 31/33, офіс № 40/3; ЄДРПОУ - 44280974).
Відповідач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ).

Суддя  М. М. Пилипчук