Справа № 301/757/26
2/301/699/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2026 р. м. Іршава 
Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М. О., при секретарі Чийпеш А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іршава в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Довжанської селищної ради Хустського району про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в Іршавський районний суд з позовом до Довжанської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою:  АДРЕСА_1 , в цілому.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача – ОСОБА_2 , який не залишив заповіту. До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_1 , який належав батькові позивачки ОСОБА_2 . Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 були його вдова ОСОБА_3 та діти: син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1 , які спадщину прийняли, але спадкові права не оформили.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки – ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 помер брат позивачки – ОСОБА_4 , які не залишили заповіту. Крім позивачки інших спадкоємців за законом першої-другої черги не має. Позивачка прийняла спадщину, але не може оформити свідоцтво про право на спадщину та право власності на житловий будинок, який входить до складу спадкового майна, оскільки житловий будинок не зареєстрований та відсутні правовстановлюючі документи на нього. 
Просила визнати за собою право власності на спадкове майно.
Ухвалою Іршавського райсуду від 13.04.2026 року відкрито провадження у справі, справу призначено на підготовче засідання.
Цією ж ухвалою за клопотанням позивача витребувано від Іршавської державної нотаріальної контори інформацію про заведення спадкових справ після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про наявність/відсутність заповіту.
На виконання ухвали суду від 13.04.2026 року з Іршавської державної нотаріальної контори 17.04.2026 року надійшли витребувані документи.
Ухвалою Іршавського райсуду від 06.05.2026 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті.
Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, подали до суду заяви, в яких позов підтримали, просили його задовольнити та розглянути справу по суті без їх участі (а.с. 59,71,73,80,82,86).
Представник Довжанської селищної ради у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу по суті без його участі на підставі наявних матеріалів, відзиву на позов не подав (а.с.61,63,70,81).
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок, що розташований в АДРЕСА_1 , не зареєстрований (а.с.72). 
Згідно виписки з погосподарської книги Довжанської селищної ради №110 від 04.03.2026 року, власником будинку за адресою АДРЕСА_1 , був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.25). Житловий будинок збудований у 1979 році на земельній ділянці, що надана для обслуговування житлового будинку площею 0,07 га. Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений (а.с.28-38). Згідно висновку про вартість майна від 07.04.2026 року, вартість будинку за адресою АДРЕСА_1 , становить 127254 грн. (а.с.39).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.04.2003 року (а.с.19). Заповіту ОСОБА_2 не залишав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.04.2026 року (а.с.54).
Оскільки спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, тому застосуванню підлягають норми ЦК УРСР.
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 були його вдова ОСОБА_3 та діти: син ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1 (а.с.17,18,21).
Спадкоємці за законом першої черги прийняли спадщину, оскільки на день відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем та вступили в управління спадковим майном, тому відповідно до ст. 549 ЦК УРСР вважаються такими, що прийняли спадщину (а.с.26). 
До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцеві. 
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини.
Свідоцтво про право на спадщину спадкоємці не отримували, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на іх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.04.2026 року (а.с.53), але відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частки спадкоємців за законом у спадщині є рівними.
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 20.02.2026 року (а.с.20). Заповіту ОСОБА_3 не залишала, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.04.2026 року (а.с.562).
Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3 є її діти – позивачка ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.17,18,21).
Спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.04.2026 року (а.с.55).
Спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на день відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем та протягом шести місяців не відмовилися від спадщини, тому згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України є такими, що прийняли спадщину (а.с.27). Частки спадкоємців за законом у спадщині є рівними.
Строк для видачі свідоцтва про право на спадщину не обмежений у часі, однак, таке видається не раніше 6 місяців з дня відкриття спадщини. Спадкоємці першої черги свідоцтво про право на спадщину не отримували. Однак, згідно ст. 1268 ч.5 ЦК України, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. з ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. 
До складу спадщини входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яку ОСОБА_3 успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_2 . 
ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 21.11.2025 року (а.с.22-24). Заповіту ОСОБА_4 не залишав, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 15.04.2026 року (а.с.58).
Спадкоємців першої черги після смерті ОСОБА_4 не має. Спадкоємцем другої черги після його смерті є рідна сестра – позивачка ОСОБА_1 .
Спадкоємець ОСОБА_1 на день відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем та протягом шести місяців не відмовилася від спадщини, тому згідно ст. 1268 ч.3 ЦК України є такою, що прийняла спадщину (а.с.40). 
До складу спадщини входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 ), яку ОСОБА_4 успадкував після смерті батька ОСОБА_2 та 1/6 частина цього ж будинку, яку ОСОБА_4 успадкував після смерті матері ОСОБА_3 .
Спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не заводилася, що підтверджується Інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 15.04.2026 року та від 03.06.2026 року (а.с.57,84).
З матеріалів справи вбачається, що позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину та оформити право власності на успадкований будинок, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. 
Згідно п. 4.15 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, або у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. 
Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена 31 січня 1966 року. 
За змістом зазначеного нормативного акту виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих рад. 
Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.
Громада селища Довге, на території якого розташоване нерухоме майно,відноситься до об`єднаної територіальної громади Довжанської селищної ради Хустського району (колишнього Іршавського району), яка заперечень на позов не подала.
Дана справа підсудна Іршавському районному суду, оскільки відповідно до п.3-1 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів України», до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження в межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України.
Оскільки згідно погосподарської книги села власником житлового будинку був батько позивача, спадкоємцем якого є позивачка, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. 
Керуючись ст. 529, 548, 549, 561 ЦК УРСР, ст. 328, 392, 1218, 1261, 1262, 1268 ч.3 ЦК України, ст. 12, 13, 76-81, 263-264 ЦПК України,

р і ш и в :

Позов задовольнити. 
Визнати за  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому. 
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне судове рішення складено 09 червня 2026 року. 

Головуюча: М. О. Пітерських