ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №293/712/26 
Провадження № 3/293/225/2026

16 червня 2026 року	селище Черняхів	

Суддя Черняхівського районного суду Житомирської області Збаражський Олег Миколайович, розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління ДПС у Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, директора ТОВ «Терра траверсе», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 163-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
В С Т А Н О В И В :
Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення №335 від 07.05.2026 вбачається, що ОСОБА_1 , як директор ТОВ «Терра траверсе» допустив порушення порядку ведення податкового обліку: п.200.1 п.200.4 «в» ст. 200, пункту 201.1, пункту 201.10 статті 201, підпункту 4 пункту 32 розділу ХХ Податкового Кодексу України від 02.12.2012 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), та вимог абзацу 2 підпункту 2 пункту 3 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 28.01.2016 №21 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №159/28289, ТОВ «Терра траверсе» відмовлено у наданні бюджетного відшкодування у розмірі 17497грн., яке заявлено в декларації з ПДВ за лютий 2026 року, та завищено заявлену суму до відшкодування в розмірі 2570320,00грн., за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 163-1 КУпАП. 
У судовому засіданні 16.06.2026 ОСОБА_1 , після роз`яснення йому прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, свою вину не визнав. Пояснив, що заявлена до відшкодування сума з бюджету визначена в декларації з ПДВ за лютий 2026 правильно. Формування вказаної суми повністю підтверджено державою, а задекларована сума ПДВ у розмірі 4921482 грн. була повністю компенсована державою на розрахунковий рахунок ТОВ «Терра траверсе». Також зазначив про правомірність заявленої суми до відшкодування ПДВ та про оскарження акту податкової перевірки. З вказаних підстав ОСОБА_1 просив закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу правопорушення.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, речовими доказами тощо. 
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Диспозиція ст.163-1 КУпАП визначає адміністративним правопорушенням порушення керівниками та іншими посадовими особами підприємств, установ, організацій порядку ведення податкового обліку, а санкція - застосування до вказаних осіб адміністративного стягнення у вигляді накладення штрафу.
За приписами ст. 61 та 62 Податкового кодексу України, органи доходів і зборів України реалізують функцію здійснення податкового контролю за правильністю нарахування, повнотою і своєчасністю сплати податків і зборів, шляхом проведення перевірок платників податків.
Згідно ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
В протоколі про адміністративне правопорушення серії №335 від 07.05.2026 відносно ОСОБА_1 відсутні підписи останнього, також відсутня відмітка про те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису. Крім того, відсутня відмітка, що останньому вручена копія означеного протоколу про адміністративне правопорушення. 
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що запрошення для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення до Головного управління ДПС у Житомирській області отримав із запізненням, після складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, та в подальшому поштою отримав копію вказаного протоколу. 
Вищевикладене дає підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням вимог КУпАП, а відтак, не може бути покладений в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові по справі №811/1 19/1 3-а від 10 травня 2018 року, суд зазначив наступне: «акт перевірки, в якому відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що, в свою чергу, відповідає встановленим правилам складання акту перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України. Дії службової особи щодо включення до акту певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді. Заперечення, зауваження до акту перевірки (за їх наявності) та висновки на них є невід`ємною частиною акту. Це свідчить про те, що дії, пов`язані з включенням до акту висновків, є обов`язковими, тоді як самі висновки такими не є. Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язків характер. Висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.
Враховуючи викладене, Верховний Суд вважає, що акт перевірки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, діяльність яких перевірялася, тому його висновки не можуть бути предметом спору.
Таким чином, акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки №7508/06-30-07-05/45290962 від 24.04.2026 не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні КАС України, а висновки, викладені у акті, не породжують обов`язкових юридичних наслідків.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП (ч.2 ст.251 КУпАП).
Відповідно до п.56.1 ст.56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Пункт 56.15 ст.56 ПК України зазначає, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання: такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.
Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.
За результатами дослідження судом податкової декларації ТОВ «Терра траверсе» з податку на додану вартість за лютий 2026 року з відповідними додатками відсутні відомості про відмову у наданні бюджетного відшкодування у розмірі 17497грн., а заявлена до відшкодування сума ПДВ у розмірі 4921482 грн. була компенсована державою на розрахунковий рахунок ТОВ «Терра траверсе» в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією № 24/04/2026. Згідно пояснень ОСОБА_1 , правомірність заявленої суми до відшкодування ПДВ обумовлена характером тристоронніх договорів, тому розпочато процедуру оскарження акту документальної перевірки.
За таких обставин, суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч.1 ст.163-1 КУпАП є сумнівною та не доведеною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161).
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки, суд дійшов висновку про закриття провадження по справі, судовий збір на підставі ст. 40-1 КУпАП стягненню не підлягає. 
Керуючись ст.247, 280-284 КУпАП, 
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 163-1 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга подається до Житомирського апеляційного суду через Черняхівський районний суд Житомирської області.

Суддя 	Олег ЗБАРАЖСЬКИЙ