Справа № 462/2830/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2026 року м.Львів

Залізничний районний суд м.Львова в складі головуючого – судді Колодяжного С.Ю., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:

АТ «Державний ощадний банк України» 31.03.2026 року звернулося в Залізничний районний суд м.Львова з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 203591,02 грн. заборгованості за Договором про споживчий кредит №359508371302 від 25.03.2025 року.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.03.2025 року між ОСОБА_1 та АТ «Державний ощадний банк України» було укладено договір про споживчий кредит №359508371302, згідно умов якого відповідач отримав кредит у сумі 200000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 25.03.2030 року зі сплатою 36 % річних. Позивач свої зобов?язання за договором виконав у повному обсязі, однак відповідач зобов?язання за кредитним договором належним чином не виконує, на вимоги про погашення заборгованості не реагує, внаслідок чого станом на 23.03.2026 року утворилась заборгованість за кредитним договором, яка становить 203591,02 год., з яких 173333,36 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 24809,85 грн. - проценти за користування кредитом, 3263,78 грн. – пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 2184,03 грн. – пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Посилаючись на викладене, АТ «Державний ощадний банк України» просить суд стягнути із ОСОБА_1 вказану суму заборгованості за Кредитним договором від 25.03.2025 року та понесені судові витрати у справі.
Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 02.04.2026 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у встановлений судом строк не надав до суду відзив на позовну заяву, проте 11.05.2026 року ОСОБА_1 подав заяву, в якій зазначив, що проти позову не заперечує.
У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. 
Згідно з ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, дослідивши подані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.
Згідно з ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Статтями 12, 81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Зі змісту ст.76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність – достатності.
Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Судом встановлено, що 25.03.2025 року між АТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит №359508371302 (а.с.11-20).
Відповідно до п.2.2 договору відповідач отримав грошові кошти у сумі 20000 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 25.03.2030 року, зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 36 % річних за користування кредитом (п.2.4.1).
Згідно з п.2.4.2. Кредитного договору проценти нараховуються банком щомісячно за методом факт/факт на фактичний залишок заборгованості за кредитом, що був отриманий позичальником, починаючи з дати видачі кредиту до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного договором.
Пунктом 3.3.1 договору, всі платежі за цим договором (повернення кредиту, сплата процентів за його користування, комісійної винагороди, штрафних санкцій, тощо) здійснюється шляхом списання банком коштів, в договірному порядку з поточного рахунку.
Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється позичальником згідно з Графіком платежів або достроково відповідно до порядку, визначеного цим договором, але в будь-якому випадку не пізніше терміну остаточного повернення кредиту, встановленого згідно з договором (п.3.3.2).
Відповідно до п. 3.3.3 договору, позичальник зобов?язується здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 3333,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 24 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з квітня 2025 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які банк, використовуючи право договірного списання коштів, наданого йому згідно з умовами договору, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів відповідно до послідовності, визначеної цим договором.
Якщо сума платежу, що надійшла в рахунок повернення кредиту та сплати процентів менше розміру, встановленого у п.п.3.3.3 цього договору, то несплачений платіж та нараховані проценти, що мали бути сплаченими, вважаються простроченими (п.3.3.4 цього договору).
Пунктом 4.3.3 Договору передбачено, що у випадку порушення умов цього договору позичальник зобов`язаний повернути кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за кредитом, комісійні винагороди, а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в договорі, а також відшкодувати банку в повному обсязі збитки.
Відповідно до п.8.3 Кредитного договору за порушення взятих на себе зобов`язань по своєчасному поверненню основної суми боргу та/або сплати процентів за користування кредитом, та або/сплати суми комісійної винагороди, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше 15% суми простроченого платежу.
АТ «Державний ощадний банк України» повністю виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, а клієнт скористався наданим кредитом, що підтверджуються наявною в матеріалах справи випискою по особовому рахунку відповідача ОСОБА_1 з 25.03.2025 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.29-51).
Відповідно до п.29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5, при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту, суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов?язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов?язковим для виконання сторонами.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Згідно з ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 за вказаним Кредитним договором станом на 23.03.2026 року становить 203591,02 грн., з яких 173333,36 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 24809,85 грн. - проценти за користування кредитом, 3263,78 грн. – пеня за несвоєчасне погашення кредиту, 2184,03 грн. – пеня за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом (а.с.24-25).
Враховуючи наведене та те, що відповідач визнав позов у повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за Договором про споживчий кредит №359508371302 від 25.03.2025 року.
Враховуючи те, що відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, при поданні позову позивачем сплачено 3328 грн. судового збору (а.с.54), а тому АТ «Державний ощадний банк України» слід повернути з державного бюджету 1664 грн. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову).
Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1664 грн. (50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 264-265, 274, 279, 280-281 ЦПК України, суд 

ухвалив:

Позов задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» 203591,02 грн. заборгованості за Договором про споживчий кредит №359508371302 від 25.03.2025 року.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (UA213257960000000003739393005) 1664 грн. понесених судових витрат зі сплати судового збору.
Головному управлінню Державної казначейської служби України у Львівській області повернути з державного бюджету Акціонерному товариству «Державний ощадний банк України» 1664 грн. сплаченого судового збору згідно квитанції №3032 від 26.03.2026 року.
Рішення суду, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Львівського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», ЄДРПОУ 09325703, місцезнаходження: м.Львів, вул. Січових Стрільців, 9; 
відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Текст рішення складено 20.05.2026 року.

Суддя (підпис)
Згідно з оригіналом.
Суддя: С.Ю. Колодяжний