Справа № 574/315/26
Провадження 3/574/165/2026

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" квітня 2026 р.          м. Буринь
Суддя Буринського районного суду Сумської області Гук Т.Р., розглянувши матеріали, які надійшли з Сектору поліцейської діяльності №1 Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючої, 
за ч.1 ст.173-2 КУпАП,
в с т а н о в и в:
До Буринського районного суду Сумської області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД №716367 від 24.03.2026 року, який міститься у вказаних матеріалах, цього ж дня о 17:30 год. за адресою АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1 , вчинила домашнє насильство по відношенню до своєї доньки гр. ОСОБА_2 , ображала її нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, била її ногами та руками, чим було завдано фізичного та психологічного болю, та вчинила домашнє насильство психологічного характеру.
ОСОБА_1 в судовому засіданні, яке відбулось 31.03.2026 року, вину у вчиненні правопорушення не визнала та пояснила, що 24.03.2026 року до неї додому прийшла дочка  ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння та між ними виникла сварка з приводу того, що дочка більше п`яти годин тримала свою півторарічну дитину на холоді поки в парку вживала алкогольні напої разом із своїми подругами. Під час вказаної сварки дочка схопила її за руку, а вона коли захищалась схопила дочку за жилетку та штовхнула на диван. При цьому дочку не била та нецензурною лайкою в її бік не висловлювалась, а лише кричала на неї, оскільки була обурена її відношенням до власної малолітньої дитини. В подальшому вона зробила вигляд, що викликає поліцію, однак дочка це почувши викликала поліцію на справді. Коли прибули працівники поліції вона написала заяву про те, що дочка піддає загрозі життя своєї дитини, однак поліцейські, не розібравшись у ситуації, склали відносно неї протокол за домашнє насильство. 
Після відкладення розгляду справи 28.04.2026 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про подальший розгляд справи без її участі.
ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась та про причини неявки не повідомила.
Згідно з вимогами ч.2 ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи за ст.173-2 КУпАП не є обов`язковою.
За наведеного, суд вважає за можливе завершити розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення в обов`язковому порядку має бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують її відповідальність, тощо.
Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Зі змісту диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в редакції чинній з 19.12.2024 року слідує, що адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства на даний час настає у випадку, якщо в результаті вчинення такого діяння була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері захисту прав громадян.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого зазначеною статтею в новій редакції, полягає в умисному вчиненні будь-яких з зазначених в диспозиції дій та передбачає існування обов`язкової ознаки - завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.
Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 173-2 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, вчинила домашнє насильство.
Спеціальним Законом, який визначає відповідні поняття, що застосовано у ст. 173-2 КУпАП, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-VIII (далі Закон), відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 якого домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру (п.16 ч.1 ст.1 цього Закону).
Системний аналіз існуючого національного та міжнародного законодавства свідчить про те, що домашнє насильство істотно відрізняється від звичайних конфліктних відносин, оскільки має певні ознаки та характеризується тим, що особа яка застосовує домашнє насильство, маючи значну перевагу в своїх можливостях, діє умисно з наміром досягти бажаного результату, який полягає у заподіянні шкоди потерпілому шляхом порушення його прав і свобод.
В той час, як під конфліктом необхідно розуміти таких стан взаємовідносин, який характеризується наявністю зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що може призвести до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями; ситуація, в якій кожна зі сторін намагається зайняти позицію несумісну з інтересами іншої сторони.
Виникнення конфлікту залежить не лише від об`єктивних причин але й від суб`єктивних факторів, до яких необхідно віднести власні уявлення учасників конфлікту про себе, свої потреби, мотиви, життєві цінності та ставлення до іншої сторони конфлікту.
Разом з тим, у своїх письмових поясненнях потерпіла ОСОБА_2 не вказувала, що діями ОСОБА_1 була завдана шкода її фізичному або психічному здоров`ю та в чому саме вона полягає. 
При цьому, до протоколу не надано жодних інших доказів (якими можуть бути висновки експертів, довідки медичних установ тощо) на підтвердження того, що ОСОБА_2 було завдано фізичної чи психічної шкоди здоров`ю внаслідок дій ОСОБА_1 .
Письмові пояснення ОСОБА_3 , яка була присутня під час сварки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , не містять жодних відомостей про нанесення останній ударів та висловлювання в її бік нецензурної лайки чи погроз.
Будь-яких інших докази на підтвердження вказаних обставини в матеріалах справи також відсутні.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.
У ст.62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості, який передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість, а також, що всі сумніви стосовно доведеності вини особи, мають тлумачитись на її користь.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Як визначено п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, не доведена належними та допустимими доказами, а тому провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 247, 283-285 КУпАП, - 
п о с т а н о в и в:
Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя: Гук Т.Р.