ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/35648/25 Суддя (судді) першої інстанції: Вісьтак М.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Грибан І. О., Парінова А.Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 18.02.2020 максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 21.08.2020 № 21/3/2-9/878-778;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 18.02.2020 нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 21.08.2020 № 21/3/2-9/878-778 без обмеження максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% суми грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії та з урахуванням раніше проведених виплат;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", при нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 21.08.2020 № 21/3/2-9/878-778;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2025 нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 21.08.2020 № 21/3/2-9/878-778 без застосування понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 № 1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", без обмеження максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% суми грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії та з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року позов задоволено.
Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та прийняти нову постанову, якою позов залишити без задоволення. 
Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.
У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке. 
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 (позивач) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України від 09.04.1992 № 2262-Х1І «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі 70 % від суми грошового забезпечення.
Позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив нараховувати та виплачувати пенсію пенсіонеру без застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, передбачених зазначеною постановою Кабінету Міністрів України.
Листом від 14.04.2025 №17006-14026/Д-02/8-2600/25 відповідачем повідомлено, що підстав для виплати позивачу пенсії без застосування обмежень, всупереч постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 «Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану» у Головному управлінні немає.
Як вбачається з розрахунків станом на 01.01.2025, 01.02.2025 та 01.03.2025 (копії додані до матеріалів справи), пенсія позивача дійсно зменшена з урахуванням відповідних коефіцієнтів.
Окружний адміністративний суд м. Києва 30 червня 2022 року у справі №640/13604/21 (між тими ж сторонами) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення.
Також визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії згідно із заявою від 18.02.2021 відповідно до довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України №9/878-778 від 21.08.2020 про новий розмір грошового забезпечення, встановленого за посадою заступника Голови Служби безпеки України, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний код - 42098368, ел. пошта - kv_gud@kv.pfu.ua) здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити призначену пенсію ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 ) виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення відповідно до довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України №9/878-778 від 21.08.2020 про новий розмір грошового забезпечення, встановленого за посадою заступника Голови Служби безпеки України, починаючи з 18.02.2020, з урахуванням раніше фактично виплачених сум.
Ухвалою від 14 грудня 2022 року у тексті рішення по цій справі виправлено описку та ухвалено вважати вірним номер довідки про розмір грошового забезпечення 21/3/2-9/878-778.
До того ж, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі №320/36312/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 18.02.2020 після здійснення перерахунку згідно з оновленою довідкою Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 21.08.2020 №9/878-778 про новий розмір грошового забезпечення з урахуванням відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2022 у справі №640/13604/21, без застосування обмежень пенсій максимальним розміром; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 42098368) здійснити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) виплату пенсії з 18.02.2020 з урахуванням оновленої довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 21.08.2020 №9/878-778 про новий розмір грошового забезпечення з урахуванням 80% від його суми, без застосування обмеження пенсій максимальним розміром, відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2022 у справі №640/13604/21, без обмеження й максимальним розміром у разі подальших проведення виплат.
Ухвалою від 05 серпня 2024 року у тексті рішення по цій справі виправлено описку та ухвалено вважати вірним номер довідки про розмір грошового забезпечення 21/3/2-9/878-778.
Адвокат Попович М.В. в інтересах позивача звернувся до Головного управління, просив повідомити про причини зменшення розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії з 96 322,50 грн до 70 845,00 грн; здійснити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розміру грошового забезпечення 96 322,50 грн.
У відповідь листом від 27.06.2025 №2600-0202-8/116812 повідомлено, що після виконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі №320/36312/23, розмір грошового забезпечення позивача з 18.02.2020 обмежено максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (дорівнює розміру п`ятнадцяти мінімальних заробітних плат, встановленої законом на дату, за яку нараховується єдиний внесок), що діяла на момент перерахунку, у розмірі 70 845,00 грн.
З розрахунків станом на 01.03.2020, 01.07.2021, 01.03.2022, 01.03.2023, 01.01.2025, 01.02.2025 та 01.03.2025 (копії містяться в матеріалах справи) вбачається, що пенсія позивача зменшена у зв`язку із застосуванням коефіцієнтів.
Також, 09.05.2025 позивач звернувся із заявою до Головного управління, у якій просив повідомити про причини обмеження його пенсії максимальним розміром та здійснити нарахування та виплату пенсійної виплати відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі №320/36312/23 без застосування цього обмеження.
Листом Головного управління від 05.06.2025 №25703-24979/Д-02/8-2600/25 (копія листа додається, оригінал наявний у позивача) повідомлено про проведення перерахунку пенсії позивача станом на 18.02.2020, яка склала 56 676,00 грн. Також зазначено, що оскільки рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі №320/36312/23 не покладено зобов`язань щодо виплати пенсії без обмеження максимального розміру в подальшому у разі проведення перерахунків пенсії (зокрема, у зв`язку з зміною прожиткового мінімуму, розмірів мінімальної зарплати, коефіцієнтів індексації тощо), розмір пенсійної виплати обчислюється в подальшому відповідно до ч. 43 Закону №2262-XII.
Вважаючи такі дії протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ визначено Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 р. №2262-ХІІ (далі за текстом - Закон №2262-ХІІ).
Згідно частин 2, 3 статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. При цьому, обов`язок з перерахунку пенсії у пенсійного органу виникає після отримання ним належної довідки.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано пунктом 1, пунктом 2 статті 63 Закону № 2262-ХІІ, згідно з якою, перерахунок раніше призначених пенсій провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Крім того, питання щодо подання та оформлення документів для перерахунку пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, регулює також Порядок, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1.
Пунктами 23, 24 якого встановлено, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України.
Частиною 4 статті 63 вказаного закону передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України 30.08.2017 прийняв постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", яким затверджено схеми складових грошового забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій.
Відповідно до частини 4 статті 63 Закону № 2262-XII КМУ прийняв Постанову № 103. Пунктом 6 вказаної постанови внесені зміни до пункту 4 постанови КМУ № 704, згідно яких це й пункт викладено у наступній редакції: установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Вказаними змінами запроваджено, що розміри посадових окладів та окладів за військовим званням розраховуються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, на відповідний коефіцієнт.
Окружний адміністративний суд м. Києва, рішенням від 16.10.2019 в адміністративній справі № 826/6453/18, яке 29.01.2020 залишене без змін постановою суду апеляційної інстанції, визнав протиправним та нечинним п. 6 Постанови № 103.
Отже, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/6453/18, тобто з 29.01.2020, пункт 6 Постанови № 103 втратив чинність, а інші нормативно-правові акти акти, які б надалі встановлювали порядок розрахунку посадових окладів та окладів за військове (спеціальне) звання шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2018, на відповідний коефіцієнт, відсутні.
Враховуючи той факт, що у період з 29.01.2020 до 19.05.2023 пункт 4 Постанови КМУ №704, в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, то до спірних правовідносин, у відповідності до норми частини 3 статті 7 КАС України, підлягає застосуванню пункт 4 постанови КМУ № 704 в частині, що не суперечить нормативно-правовим актам, які мають вищу юридичну силу - Законам України ''Про Державний бюджет на 2020 рік'', ''Про Державний бюджет на 2021 рік'', ''Про Державний бюджет на 2022 рік'' та ''Про Державний бюджет на 2023 рік''. Тобто, із використанням для визначення розміру посадового окладу, окладу за військовим званням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення у 2020-2023 роках).
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем отримано довідку фінансово-економічного відділу СБУ про розмір грошового забезпечення позивача станом № 21/3/2-9/878-778 і проведено відповідний перерахунок на її підставі.
Щодо позовних вимог в частині обмеження пенсії максимальним розміром та зниження відсотку розрахунку з 80% до 70%, то суд з зазначає наступне.
Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Це положення процесуального закону закріплює принцип преюдиційності (лат. res judicata вирішена справа), який є важливою гарантією правової визначеності та стабільності правовідносин. Преюдиційність звільняє учасників справи від необхідності повторно доводити факти чи правові оцінки, які вже були встановлені судом в іншому процесі між ними, та унеможливлює суперечливі судові рішення з одного й того ж питання.
Практика Верховного Суду щодо застосування статті 78 КАС України є послідовною. Преюдиційне значення мають саме факти, встановлені судовим рішенням, а також правова оцінка судом певних обставин справи (див., наприклад, постанови Верховного Суду від 14.02.2023 у справі № 420/11378/21, від 02.03.2023 у справі № 160/1056/22). Для застосування преюдиції необхідно, щоб у новій справі брали участь ті ж самі сторони (або їх правонаступники) і щоб обставини, які визнаються преюдиційними, були предметом дослідження та встановлення у попередній справі.
Як уже вірно встановлено судом першої інстанції, Окружний адміністративний суд м. Києва 30 червня 2022 року у справі №640/13604/21 (між тими ж сторонами) визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 80% до 70% сум грошового забезпечення.
Також визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про відмову в перерахунку ОСОБА_1 пенсії згідно із заявою від 18.02.2021 відповідно до довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України №9/878-778 від 21.08.2020 про новий розмір грошового забезпечення, встановленого за посадою заступника Голови Служби безпеки України, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві здійснити перерахунок, нарахувати та виплатити призначену пенсію ОСОБА_1 (виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення відповідно до довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України №9/878-778 від 21.08.2020 про новий розмір грошового забезпечення, встановленого за посадою заступника Голови Служби безпеки України, починаючи з 18.02.2020, з урахуванням раніше фактично виплачених сум.
Ухвалою від 14 грудня 2022 року у тексті рішення по цій справі виправлено описку та ухвалено вважати вірним номер довідки про розмір грошового забезпечення 21/3/2-9/878-778.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 січня 2024 року у справі №320/36312/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо проведення виплати пенсії ОСОБА_1 з 18.02.2020 після здійснення перерахунку згідно з оновленою довідкою Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 21.08.2020 №9/878-778 про новий розмір грошового забезпечення з урахуванням відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2022 у справі №640/13604/21, без застосування обмежень пенсій максимальним розміром; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 виплату пенсії з 18.02.2020 з урахуванням оновленої довідки Фінансово-економічного управління Служби безпеки України від 21.08.2020 №9/878-778 про новий розмір грошового забезпечення з урахуванням 80% від його суми, без застосування обмеження пенсій максимальним розміром, відповідно до рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.06.2022 у справі №640/13604/21, без обмеження й максимальним розміром у разі подальших проведення виплат.
Ухвалою від 05 серпня 2024 року у тексті рішення по цій справі виправлено описку та ухвалено вважати вірним номер довідки про розмір грошового забезпечення 21/3/2-9/878-778.
Вказаними судовими рішеннями не встановлено кінцевого періоду виплати пенсії виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, так само як і кінцевого періоду "необмеження" виплати пенсії позивача максимальним розміром, а визначений спосіб захисту порушеного права передбачає зобов`язання пенсійного органу виплачувати позивачу відповідні пенсійні виплати.
Отже, обставини неправомірності застосування до пенсії позивача меншого відсоткового відношення є встановленими судом в попередньому рішенні і не підлягають доказуванню в межах цієї справи відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України.
Відтак в цій частині вимоги є обґрунтованими.
Щодо вимог в частині застосування з 01.01.2025 понижуючих коефіцієнтів, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", суд зазначає таке.
Відповідно до статті 3 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102- IX (далі Указ № 64/2022), у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
Отже, у період дії в Україні воєнного стану, введеного Указом №64/2022, не обмежені конституційні права і свободи людини і громадянина, які встановлені статтею 46 Конституції України.
Згідно абзацу першого преамбули Закону 2262-ХП цим Законом визначаються умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Абзацом третім преамбули Закону № 2262-ХП встановлено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно частин першої і третьої статті 11 Закону № 2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Статтею 46 Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» установлено, що у 2025 році у період дії воєнного стану пенсії, призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року № 379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів у розмірах і порядку, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 вказаної вище Постанови № 1 установлено, що у період воєнного стану у 2025 році пенсії (пенсійні виплати), призначені (перераховані) відповідно до Митного кодексу України, Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «;І1ро Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 р. № 379/95-ВР «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України» (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), розмір яких перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, виплачуються із застосуванням коефіцієнтів до відповідних сум перевищення:
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. 0.5;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 11 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,4;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 13 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0.3;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 17 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, та не перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, 0,2;
до частини пенсії (пенсійної виплати), що перевищує 21 розмір прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. 0,1.
Таким чином, Законом України "Про Державний бюджету України на 2025 рік" та постановою Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану" установлено додаткові підстави для обмеження шляхом застосування коефіцієнтів розміру пенсій, призначених на підставі Закону № 2262-ХІІ, що прямо заборонено частиною третьою статті 1-1 Закону № 2262-ХІІ.
У рішеннях від 09.07.2007 № 6-рп/2007, від 22.05.2008 № 10-рп/2008 та від 30.11.2010 № 22-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що законом про Державний бюджет України не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві; у разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони.
В абзаці третьому пункту 4 мотивувальної частини рішення від 28.08.2020 № 10-р/2020 Конституційний Суд України вкотре наголосив на тому, що скасування чи зміна законом про Державний бюджет України обсягу прав і гарантій та законодавчого регулювання, передбачених у спеціальних законах, суперечить статті 6, частині другій статті 19, статті 130 Конституції України.
Відповідно до першого речення частини третьої статті 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.
Відтак, у разі суперечності між правовими нормами Закону України про Державний бюджет України та правовими нормами спеціальних законів України, якими врегульовано ті ж самі правовідносини, застосуванню підлягають правові норми спеціальних законів України.
Таким чином, оскільки Законом №2262-ХІ1 і Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не передбачено обмеження розміру пенсій, розмір яких (пенсійної виплати) перевищує десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, шляхом застосуванням до суми перевищення коефіцієнтів, тому до спірних правовідносин не підлягають застосуванню положення статті 46 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" і постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану".
Згідно частини четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
У постанові від 12.11.2019 по справі №826/3858/18 Верховний Суд сформував такий правовий висновок:
"…безпосередній словесний, логіко-граматичний та юридичний аналіз конструкцій та змісту вказаних правових норм дає підстави вважати, що перерахунок раніше призначених пенсій визначений статтею 63 Закону №2262-XII. Кабінету Міністрів України лише надано право на встановлення умов, порядку та розміру для перерахунку пенсій, передбачених вказаною статтею.
При цьому обчислення пенсії встановлюється статтею 43 Закону, яка має загальний характер та визначає вихідні дані відносно визначення грошового забезпечення для встановлення розміру як призначуваних пенсії, так і для перерахунку останніх, що є однорідними правовідносинами, виходячи зі змісту процитованого Закону.
Законодавець делегував Уряду повноваження на встановлення умов, порядку та розміру перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб.
Так, "умовами" слід розуміти встановлення Кабінетом Міністрів необхідних обставин, які роблять можливим здійснення перерахунку пенсії.
Під "порядком" розуміється, що Кабінет Міністрів України має право на встановлення певної послідовності, черговості, способу виконання, методу здійснення перерахунку пенсій у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.
Величина грошового забезпечення, як виплати, що є визначальною при перерахунку пенсії, встановлюється Кабінетом Міністрів України в межах повноважень щодо визначення "розміру" перерахунку пенсій. При цьому орган виконавчої влади не уповноважений та не вправі змінювати визначений Законом перелік складових грошового забезпечення, які встановлені статтею 43 Закону №2262-XII.
Адже до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.
Абзац 3 статті 11 Закону України №2262-XII містить безумовне застереження, що зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Конституційний Суд України у рішенні від 13.05.2015 №4-рп/2015 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини 3 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" наголосив на тому, що виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом, а Кабінет Міністрів України вживає заходів щодо забезпечення права осіб на пенсійне забезпечення, керуючись Конституцією та законами України.
Отже, зміна умов чи норм пенсійного забезпечення (зокрема, визначення видів грошового забезпечення для перерахунку пенсій) підзаконними нормативно-правовими актами є порушенням закону".
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 09.06.2022 по справі №520/2098/19 вказала, що відповідно до статті 7 КАС суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
З огляду на викладене, застосування при перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України, якою змінюються умови та/чи норми пенсійного забезпечення, зокрема постанови Кабінету Міністрів України від 03.01.2025 №1 "Про визначення порядку виплати пенсій деяким категоріям осіб у 2025 році у період воєнного стану", є протиправним.
Як наслідок, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги. 
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог.
Інші доводи апелянтів, викладені в апеляційних скаргах, висновків суду першої інстанції не спростовують. 
При цьому, колегія суддів звертає увагу на ті обставини, що відповідно до правил п.41 "Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя І. О. Грибан

Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 21.05.2026)