УХВАЛА

03 липня2026 року
м. Київ

справа № 591/6378/25
провадження № 61-8187ск26

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Краснощокова Є. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Верещагіним Дмитром Борисовичем, на рішення Зарічного районного суду міста Суми від 24 березня 2026 року та постанову Сумського апеляційного суду від 11 червня 2026 року у справі за позовом  ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, про позбавлення батьківських прав,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Зарічного районного суду міста Суми від 24 березня 2026 року, залишеного без змін постановою Сумського апеляційного суду від 11 червня 2026 року, позовні вимоги задоволено. Позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
15 червня 2026 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу.
ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що відбуває покарання у вигляді позбавлення волі у ДУ «Сумська виправна колонія № 116». Єдиним джерелом його доходу є заробіток, отриманий у колонії під час виконання обов`язкових робіт, який є мінімальним. Майна, банківських вкладів та інших активів, достатніх для сплати судового збору, відповідач не має. Значна частина заробітку утримується адміністрацією установи в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів, що додатково підтверджує вкрай скрутне матеріальне становище особи.
Згідно з частинами першою, третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Тлумачення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» свідчить, що підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони.
Додана до касаційної скарги довідка про наявність коштів на особистому рахунку заявника та факт відбування покарання у вигляді позбавлення волі не може вважатися достатнім доказом його майнового стану, оскільки само по собі не свідчить про неможливість сплати судового збору саме на момент подання касаційної скарги. Зокрема, до скарги не додано відомостей про доходи, розмір витрат, відомостей щодо відсутності коштів на рахунках чи інших доказів, які б підтверджували неможливість сплати судового збору, в зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.
Отже, скаржнику слід сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, розмір судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги від розміру оспорюваної суми, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за позовними заявами майнового характеру, а у справах, в яких предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав (крім права власності на майно), відшкодування шкоди здоров`ю (крім моральної шкоди), - не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпунктів 1, 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (чинний на момент пред`явлення позову) розмір судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру становив 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Законом України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» передбачено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 3 028,00 грн.
Розмір судового збору, що підлягав сплаті при поданні касаційної скарги за немайнову вимогу становив 2 422,40 грн (3 028,00 грн * 0,4 * 200%).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду касаційної інстанції відповідний документ.
Згідно частин другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (касаційна скарга залишається без руху з наданням строку для виправлення її недоліків), про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 392, 390, 393 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду міста Суми від 24 березня 2026 року та постанову Сумського апеляційного суду від 11 червня 2026 року залишити без руху.
Надати ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 393 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснощоков