ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
79014, місто Львів, вулиця Личаківська, 128
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2026 Справа № 914/831/26 
Господарський суд Львівської області у складі судді Никон О.З., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення сторін
справу № 914/831/26
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ФУД ІМПОРТС”, м. Львів
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКС СЕРВІС”, м. Львів
про стягнення 18 074, 06 грн
ВСТАНОВИВ:
На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “ФУД ІМПОРТС” до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКС СЕРВІС” про стягнення 18 074, 06 грн.
Хід розгляду справи. 
Ухвалою суду від 24.03.2026 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судових засідань та повідомлення (виклику) сторін; відповідачу встановлено строк для подачі відзиву на позов - 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали.
Ухвалу суду про відкриття провадження сторонам доставлено до їх електронних кабінетів 24.03.2026.
Аргументи сторін.
Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати частини вартості товару на суму 300 000, 00 грн, поставленого на виконання договору поставки нафтопродуктів № 161025-FI від 15.10.2025. Тому за прострочення виконання грошового зобов`язання позивач заявив до стягнення 14 013, 70 грн пені, 2 704, 20 грн інфляційних втрат та 1 356, 16 грн 3% річних.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, щодо позову в установленому порядку не заперечив.
Обставини справи.
16 жовтня 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "ФУД ІМПОРТС" (далі - продавець) та Товариство з обмеженою відповідальністю "ІМЕКС СЕРВІС" (далі – покупець) уклали в електронному вигляді договір поставки нафтопродуктів №161025-FI (далі – договір), відповідно до пункту 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця нафтопродукти, масла (мастила, оливи), автохімію (надалі за текстом - товар), а Покупець зобов`язаний прийняти товар та оплатити його вартість в порядку передбаченому цим Договором.
Відповідно до пункту 3.5. договору покупець зобов`язаний здійснити оплату вартості кожної партії товару в строк (термін) зазначений у відповідних додатках (додаткових угодах, рахунках) до цього Договору. Невиконання цього обов`язку Покупцем надає Продавцеві право відмовитися від виконання своїх обов`язків за цим Договором повністю або частково (у тому числі відмовитися від передачі у власність (поставки) товару).
Згідно із пунктом 3.6. договору оплата ціни (вартості) товару здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на банківський поточний рахунок Продавця. Розрахунки за товар здійснюються в грошовій одиниці України - гривні.
Пунктом 5.2. договору сторони погодили, що кожна зі Сторін, яка неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання (зокрема, щодо несвоєчасних розрахунків за товар) за цим договором, повинна на вимогу і на користь іншої сторони сплатити пеню в розмірі 0,5 % (нуль цілих п`ять десятих) відсотка від несвоєчасно перерахованої (простроченої) суми за кожен день прострочення виконання (тобто за кожен день неперерахування цієї суми).
25 листопада 2025 року сторони також в електронному вигляді уклали додаткову угоду до договору, якою погодили поставку нафтопродуктів на умовах DDP у редакції "ІНКОТЕРМС" в редакції 2010 року, загальною вартістю 372 741, 34 грн за такими умовами: умови оплати: 100% оплата протягом 5-7 (п`яти-семи) банківських днів від дати поставки; термін поставки: 25.11.2025.
На виконання своїх зобов`язань позивач поставив відповідачу товар на суму 372 741, 34 грн, що підтверджено накладною № 843 від 25.11.2025 та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 00000000843 від 25.11.2025.
Отримання товару відповідачем підтверджено підписами на накладній та товарно-транспортній накладній на відпуск нафтопродуктів (нафти) уповноваженої особи Боржника – директора Бойко Богдана Богдановича.
У зв`язку з відсутністю оплати за поставлений товар, позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу.
Господарський суд Львівської області видав судовий наказ від 12.01.2026 у справі № 914/97/26 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Імекс Сервіс» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фуд Імпортс» 300 000, 00 грн заборгованості за договором поставки нафтопродуктів №161025-FI від 16.10.2025.
Відповідач на виконання судового наказу сплатив позивачу 26.01.2026 заборгованість на суму 300 000, 00 грн.
Тому за прострочення виконання грошового зобов`язання за період з 02.12.2025 по 25.01.2026 позивач нарахував відповідачу та заявив до стягнення  14 013, 70 грн пені, 2 704, 20 грн інфляційних втрат та 1 356, 16 грн 3% річних.
Норми права та мотиви, якими суд керувався при прийнятті рішення, висновки суду.
Правовідносини між сторонами у справі виникли на підставі договору поставки нафтопродуктів №161025-FI від 16.10.2025.
Частина 2 статті 712 Цивільного кодексу України передбачає, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно з частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
У частині 1 статті 692 Цивільного кодексу України закріплено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Суд встановив, що на виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 372 741, 34 грн, що підтверджено № 843 від 25.11.2025 та товарно-транспортною накладною на відпуск нафтопродуктів (нафти) № 00000000843 від 25.11.2025.
Сторони у пункті 2 додаткової угоди до договору погодили строк оплати товару, а саме, 5-7 банківських днів від дати поставки. 
Водночас відповідач оплатив позивачу частину заборгованості на суму 300 000, 00 грн лише 26.01.2026.
Згідно зі статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Позивач нарахував пеню за період з 02.12.2025 по 25.01.2026 на суму заборгованості – 300 000, 00 грн.
Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що такий здійснено з урахуванням передбаченого законом обмеження розміру пені подвійною обліковою ставкою НБУ та з правильно визначеним періодом нарахування. 
Також позивач також заявив до стягнення 2 704, 20 грн інфляційних втрат з урахуванням індексу інфляції за грудень 2025 року, січень 2026 року та 1 356, 16 грн 3% річних, нарахованих з 02.12.2025 по 25.01.2026.
Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши розрахунки інфляційних втрат та 3% річних, суд встановив, що такі є правильними.
Враховуючи викладене, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 14 013, 70 грн пені, 2 704, 20 грн інфляційних втрат та 1 356, 16 грн 3% річних.
Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 77 Господарського процесуального кодексу України).
Згідно з статтею 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. 
Щодо судових витрат.
На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.
Керуючись статтями 73, 74, 129, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задоволити.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ІМЕКС СЕРВІС” (місцезнаходження: 79026, місто Львів, вул. Стрийська, будинок 45А, офіс 359, ідент. код: 44176493) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ФУД ІМПОРТС” (місцезнаходження: 79057, місто Львів, вул. Антоновича, будинок 102В, ідент. код: 44549348) 18 074, 06 грн, з яких: 14 013, 70 грн пені, 2 704, 20 грн інфляційних втрат, 1 356, 16 грн 3% річних та 2 662, 40 грн на відшкодування витрат по сплаті судового збору.
3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в строки, визначені статтею 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Никон О.З.