ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
13 травня 2026 року 	Справа № 280/1535/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Ж.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) (далі – відповідач), в якій позивач просить суд: 
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виготовленні та направленні до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 , з урахуванням пункту 4 (в редакції від 30.08.2017), п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням розміру грошового забезпечення обчисленого шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн, на відповідний тарифний коефіцієнт для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.02.2023;
зобов`язати відповідача підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_2 для обчислення пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням пункту 4 (в редакції від 30.08.2017), п. 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» із зазначенням розміру грошового забезпечення обчисленого шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн, на відповідний тарифний коефіцієнт, для проведення перерахунку основного розміру пенсії, починаючи з 01.02.2023;
стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: витрати на правову допомогу у розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень, 00 копійок);
стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 1064,96грн.
В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII. Позивач звернулась до відповідача з заявою в якій просив підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262 XII, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», для здійснення обчислення та перерахунку його пенсії, однак отримала відмову. Позивач просила позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою суду від 02 березня 2026 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи. Залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що Згідно з обліковими даними ОСОБА_3 було призначено пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону № 2262-ХІІ з 06.01.2022. Згідно з протоколом за пенсійною справою 0803016130 (МВС) встановлено, що пенсія ОСОБА_1 обраховується в основному розмірі 30% грошового забезпечення померлого годувальника відповідно до статті 36 Закону № 2262-ХІІ та з урахуванням статті 37 Закону № 2262-ХІІ про мінімальний розмір пенсії в разі втрати годувальника в розмірі двох прожиткових мінімумів для осіб, які втратили працездатність. ОСОБА_1 звернулась із заявою від 12.11.2025 до РСЦ ГСЦ МВС про видачу їй довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_4 з урахуванням пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до Постанови №704 із зазначенням розміру грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також з урахуванням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), обчисленого шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт, для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023 ОСОБА_1 . Листом від 09.12.2025 № 31/29/31/К-4350-2024-210-2025 сектором з пенсійних питань РСЦ ГСЦ МВС було надано роз`яснення щодо відсутності правових підстав надання довідки про розмір грошового забезпечення оскільки Позивачу тільки з 06.01.2022 була призначена пенсія в разі втрати годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 згідно Закону №2262-ХІІ. Після призначення пенсії ОСОБА_1 (06.01.2022) Кабінетом Міністрів України рішення про перерахунок пенсій не приймалось, від головних управлінь Пенсійного фонду України списки осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, не надходили, тому відсутні підстави для виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 уповноваженим органом. Звертає увагу суду, що довідки про грошове забезпечення, відповідно до наданих повноважень, видаються лише тим пенсіонерам системи органів внутрішніх справ, які на момент дії постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103) отримували пенсію відповідно до Закону та пенсії яких підлягали перерахунку у березні 2018 року відповідно до Постанови № 103, тобто тих, які були включені у списки Пенсійного Фонду України станом на 01.03.2018. 5 березня 2019 року набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року по справі №826/3858/18, яким було визнано протиправним та нечинним пункти 1, 2 Постанови № 103 щодо проведення перерахунків пенсій, призначених до 01.03.2018. Нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими мають проводитися перерахунки пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, після набрання Рішення суду законної сили не приймалося. Аналогічні правові висновки були викладені 02.05.2025 в рішенні Запорізького окружного адміністративного суду у справі № 280/1614/25 щодо відсутності підстав по виготовленню довідки про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) (далі – РСЦ ГСЦ МВС) Позивачу. Щодо вимоги про стягнення судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме: витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн зазначено, що до позовної заяви не додано документу, що підтверджує, саме сплату послуг у наданні правової допомоги до Договору №2925/п від 23.10.2025 року, однак відповідно до Постанови ВП ВС від 27.06.2018 року у справі № 826/1216/16 склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. Для підтвердження цих обставин потрібно надати суду договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, які свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, і оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Від третьої особи до суду надійшли пояснення, в яких зазначено, що позивачу призначено пенсію в разі втрати годувальника на умовах Закону України від 09.04.1992 № 2262 “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, за померлого чоловіка ОСОБА_2 (дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Вказує, що з 20 травня 2023 року пункт 4 Постанови № 704 передбачає сталу розрахункову величину для посадового окладу та окладу за військове звання 1762 грн, а не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня календарного року. Також, у позовній заяві Позивач наполягав на розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2023 у розмірі 2684,00 грн і надати цю оновлену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області для перерахунку пенсії з 01.02.2023. Зазначає, що відсутні правові підстави для перерахунку пенсії позивача, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 18.06.2025. Виходячи з викладеного, вимога видати довідку про грошове забезпечення з включенням інших видів, ніж ті, які виплачувалися діючим військовослужбовцям на момент виникнення права на перерахунок та станом на 01.01.2023, є протиправною.
Суд, оцінивши повідомлені обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, установив наявність достатніх підстав для прийняття рішення у справі.
Судом установлено, що ОСОБА_1 з 06.01.2022 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію в разі втрати годувальника (чоловіка ОСОБА_2 ) відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Позивачка звернулася до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) із заявою щодо виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення за прирівняною посадою станом на 01.01.2023.
Листом від 09.12.2025 відповідач повідомив, зокрема, що рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 та від 14.05.2019 у справі №826/12704/18 не містять зобов`язань щодо видачі нових довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, а також не змінюють діючий алгоритм її видачі. 02.05.2025 Запорізьким окружним адміністративним судом у справі №280/1614/25 винесено рішення у якому зазначено, що оскільки ОСОБА_1 не отримувала пенсію в разі втрати годувальника згідно з Законом №2262 до 01.03.2018 і її пенсія не перераховувалась відповідно до Постанови №103, тому визначення нечинними положень Постанови №103 через набрання законної сили рішення у справі №826/3858/18 не може бути підставою для видачі оновленої довідки для перерахунку пенсії. Крім того зазначено, що після визнання судами окремих положень Постанови №103 протиправними та нечинними, Урядом не прийнято жодної іншої постанови, яка б визначала умови, порядок та розміри перерахунку пенсій. Враховуючи те, що з територіального органу ПФУ список про необхідність оформлення довідки про розмір грошового забезпечення померлого годувальника на ім`я ОСОБА_5 до уповноваженого органу не надходив, тому підстави для виготовлення довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 відсутні. 
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у складанні та наданні довідки про розмір грошового забезпечення пенсії, станом на 01.01.2023, позивач звернулася з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) визначені умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Згідно зі ст. 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Кабінет Міністрів України прийняв Постанову від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704), якою збільшено розмір грошового забезпечення відповідних категорій службовців.
Відповідно до п. 10 Постанови № 704, ця постанова набирає чинності з 01.03.2018.
21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103).
Пунктом 1 Постанови № 103 передбачено, що перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».
Постановою № 704, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Пунктом 4 Постанови №704 в редакції, чинній до прийняття Постанови №103, визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Згідно з п. 6 Постанови №103 внесено зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються. Так, до Постанови № 704 були внесені зміни, внаслідок яких п. 4 Постанови № 704 викладено у новій редакції, а саме: 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Пункт 6 постанови КМУ №103 втратив чинність у зв`язку із набранням законної сили постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18.
Тобто, саме з 29.01.2020 була відновлена дія п. 4 Постанови №704 у первісній редакції, котра визначала розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а не на 01 січня 2018 року.
Таким чином, з 29.01.2020 після втрати чинності пунктом 6 Постанови №103 відновлено дію пункту 4 Постанови №704 у первісній редакції. 
Разом із тим, правові наслідки такого скасування стосувалися осіб, пенсії яких були призначені до 01.03.2018 та підлягали перерахунку відповідно до Постанови №103.
Водночас судом установлено, що позивачці пенсію у зв`язку із втратою годувальника було призначено з 06.01.2022, тобто після скасування в судовому порядку відповідних положень Постанови №103.
З аналізу наведених норм законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що скасування в судовому порядку пункту 6 Постанови №103 не спричинило виникнення підстав для перерахунку пенсії позивача, оскільки на момент її призначення пункт 6 Постанови № 103 вже був нечинним.
Таким чином суд дійшов висновку про те, що скасування пункту 6 Постанови №103 не створило для позивача нових правових підстав для перерахунку пенсії, а тому у відповідача не було правових підстав для видачі позивачу нової довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом 01.01.2023.
Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, є не обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
З урахуванням положень статті 139 КАС України, у зв`язку з відмовою в позові розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) (49041, м.Дніпро, пр.Праці, буд.16, код ЄДРПОУ 45291657), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-Б, код ЄДРПОУ 20490012) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова