ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
05 травня 2026 року 	Справа № 280/1792/26 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЗАПОРІЗЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ (69033, м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, буд.10, код ЄДРПОУ 02006716)
про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
04.03.2026 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЗАПОРІЗЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ (далі – відповідач), в якій позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЗАПОРІЗЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ за номером 244/25/5557/Р від 16.09.2025 року в частині встановлення громадянину ОСОБА_1 дати повторного оцінювання на 01.10.2026 року та відмови встановлення інвалідності безстроково;
зобов`язати КОМУНАЛЬНЕ НЕКОМЕРЦІЙНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ЗАПОРІЗЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ (69033, м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, 10, код ЄДРПОУ – 02006716) прийняти рішення про встановлення громадянину ОСОБА_1 третьої (ІІІ) групи інвалідності безстроково.
Позовну заяву мотивовано тим, що позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності строком до 01.10.2026, а ні безстроково. Зазанчає, що у п. 15 критеріїв встановлення інвалідності , затверджених Постановою Кабінету міністрів України №1338 від 15.11.2024 року, передбачено, що для осіб, які мають анатомічні дефекти, інші необоротні порушення функцій органів і систем організму згідно з частиною I додатка, інвалідність встановлюється безстроково. Частиною І додатка до критеріїв встановлення інвалідності передбачений перелік анатомічних дефектів та захворювань, при яких група інвалідності встановлюється без строку повторного оцінювання, серед яких (пункт 77) значиться «Первинний (тотальна тиреоїдектомія) або вторинний (внаслідок патології гіпофізу) гіпотиреоз у тяжкій формі в стадії субкомпенсації або декомпенсації за неефективності адекватного лікування». Саме цей діагноз, що міститься у пункті 77 частини І додатка до критеріїв встановлення інвалідності, встановлений позивачу та підтверджується медичними документами, які були надані відповідачу. Позивач не згоден з таким рішенням експертної комісії, у зв`язку із викладеним позивач звернулася з даним позовом до суду та просить задовольнити позов у повному обсязі
Відповідач вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Зазначає, що діючи в межах своїх повноважень, з урахуванням медичних документів позивача, які були подані останнім відповідачу, експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи Комунального некомерційного підприємства «Запорізька обласна клінічна лікарня» Запорізької обласної ради дійшла обґрунтованого висновку про рішення за номером 244/25/5557/Р про призначення позивачу третьої (ІІІ) групи інвалідності з повторним оцінюванням 01.10.2026 року. Просить у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою суду від 06.03.2026 відкрито провадження по справі та призначено її розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч. 2 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.
06.05.2025 року в ДУ «Інститут ендокринології та обміну речовин ім. В.П. Комісаренко» (м. Київ, 04114, вул. Вишгородська 69) Луценку Андрію Володимировичу , встановлено клінічний діагноз папілярна карцинома щитоподібної залози.
13.05.2025 року за медичною рекомендацією позивачу було зроблено операцію: тотальна Тиреоїдектомія та двобічна дисекція шиї (м.Київ інститут ендокринології). 
Відповідно до Виписка з медичної картки стаціонарного хворого №2173, (дата поступленння 12.05.2025 - виписки 19.05.2025) .Діагноз: папілярна карцинома щитоподібної залози (С73).
У Консультативному висновку від 03.06.2025 Комунального некомерційного підприємства “Запорізька обласна клінічна лікарня” Запорізької обласної ради висновок спеціаліста : Са щитоподібної залози pT3pNlbM0 St I Gr IIІб (С73 )-Злоякісне новоутворення щитоподібної залози;
Радіойодтерапія 09.07.25 - 14.07.25 РПФ 131 4360 МБ у м.Київ.
Відповідно до Виписки з історії хвороби №3171 (дата поступлення 09.07.2025-виписки 14.07.2025). Діагноз: папілярна карцинома (С73) щитоподібної залози. Стан після комбіновоного лікування (Тиреоїдектомія, Радіойодтерапія). Е89.0 П/о гіпотиреоз, в стадії декомпенсації. 
Відповідно до Консультативного висновку від 15.07.2025 ДУ «Інститут ендокринології та обміну речовин ім. В.П. Комісаренко» позивач був виписаний з діагнозом: папілярна карцинома щитоподібної залози pT3pN1 аbM0 (С73). Післяопераційний гіпотиреоз, важка форма, ст. декомпенсації, післяопераційний гіпопаратиреоз, середньої важкості, стан субкомпенсації.
12.08.2025 позивачем були подані на розгляд до КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЗАПОРІЗЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ відповідні документи.
16.09.2025 року експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи відповідача у складі двох медичних працівників із головуючим лікарем Тимошевим Миколою Петровичем прийнято рішення за номером 244/25/5557/Р про призначення позивачу третьої (ІІІ) групи інвалідності з повторним оцінюванням на 01.10.2026 року та відмовою встановлення позивачу інвалідності безстроково.
Позивач не погоджуючись із таким рішенням відповідача, звернувсґядо суду за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України № 875-ХІІ від 21.03.1991р. «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (надалі - Закон № 875-ХІІ).
Відповідно до ст.1 Закону України № 875-ХІІ від 21.03.1991р. «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (надалі - Закон № 875-ХІІ) особа з інвалідністю - особа із стійкими фізичними, психічними, інтелектуальними або сенсорними порушеннями, які при взаємодії з різними бар`єрами можуть заважати її повній та ефективній участі в житті суспільства нарівні з іншими;
Згідно з ч.1 ст.3 Закону № 875-ХІІ інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На підставі ч.2 ст.6 Закону № 875-ХІІ особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 875-ХІІ, особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав на рівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.
Відповідно до статті 3 Закону № 875-ХІІ, інвалідність як міра втрати здоров`я визначається шляхом експертного обстеження в органах медико-соціальної експертизи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Згідно з частиною 2 статті 6 Закону № 875-ХІІ, громадянин має право в судовому порядку оскаржувати рішення органів медико-соціальної експертизи про визнання чи невизнання його особою з інвалідністю.
15 листопада 2024 року Кабінетом Міністрів України була прийнята постанова №1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» (Постанова №1338), якою затверджено Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; критерії встановлення інвалідності.
Згідно абз. 2 п.3 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 (далі - Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи), експертні команди формуються з метою організації та проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі - оцінювання) відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи та критеріїв направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи”. Відповідно до п.4 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, експертні команди у своїй роботі керуються Конституцією України, Законом України “Про запобігання корупції”, іншими законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами. А
Абз. 7 п. 7 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи встановлює, що склад експертної команди формується індивідуально для кожного оцінювання з урахуванням необхідних для проведення оцінювання спеціалізацій лікарів з переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання в складі експертних команд Центру оцінювання функціонального стану особи.
Згідно пп.2 п. 9 Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, експертні команди, серед іншого…, формують результати оцінювання на підставі відомостей про стан здоров`я особи, зокрема обов`язково на підставі тих, що містяться в електронній системі охорони здоров`я, та в медичній документації, що була внесена до електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи в сканованому вигляді лікарем, який направив на проведення оцінювання.
Пунктом 49 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024р. №1338 передбачено, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного оцінювання відповідно до критеріїв встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи”.
Згідно п.15 Критерії встановлення інвалідності, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи”, інвалідність встановлюється на такі строки:
для осіб, які мають анатомічні дефекти, інші необоротні порушення функцій органів і систем організму згідно з частиною I додатка, - безстроково;
для осіб, які проходять повторне оцінювання і мають інвалідність I групи протягом 5 років, - безстроково;
для осіб, які мають онкологічні та онкогематологічні захворювання з несприятливим прогнозом згідно з частиною II додатка, - на 5 років;
для осіб, які мають хронічні захворювання з тяжким перебігом згідно з частиною III додатка, - на 5 років;
для осіб, яким вперше встановлюється III група інвалідності, - на 1 рік;
для осіб, яким вперше встановлюється II група інвалідності, - на 2 роки;
для осіб, що проходять повторне оцінювання, - на 1-3 роки.
Відповідно до п. 57-60 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024р. №1338 Рішення експертних команд або медико-соціальних експертних комісій можуть бути оскаржені особами, стосовно яких їх прийнято (далі - скаржник) (їх уповноваженими представниками), в порядку адміністративного оскарження згідно з вимогами цього Порядку та/або в судовому порядку.
Скарга на рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії (далі - скарга) подається скаржником (його уповноваженим представником):
у паперовій формі до Центру оцінювання функціонального стану особи;
в електронній формі через електронну систему шляхом звернення до лікаря, який направив (в разі наявності технічної можливості).
Розгляд скарг здійснюється експертними командами Центру оцінювання функціонального стану особи.
Скарга може бути подана протягом 40 календарних днів з дня надсилання витягу з рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії, що оскаржується, скаржнику (його уповноваженому представнику).
Доказів оскарження позивачем рішення експертної команди, суду надано не було.
Стосовно позовної вимоги визнання протиправності встановлення дати повторного оцінювання на 01.10.2026 року та відмови відповідача у встановленні інвалідності безстроково, суд зазначає наступне.
Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що частиною І додатка до критеріїв встановлення інвалідності передбачений перелік анатомічних дефектів та захворювань, при яких група інвалідності встановлюється без строку повторного оцінювання, серед яких (пункт 77) значиться «Первинний (тотальна тиреоїдектомія) або вторинний (внаслідок патології гіпофізу) гіпотиреоз у тяжкій формі в стадії субкомпенсації або декомпенсації за неефективності адекватного лікування». Позивач вважає, що саме цей діагноз встановлений позивачу та підтверджується медичними документами.
Так з матеріалів справи, судом встановлено, що діагноз позивача, це:
У Консультативному висновку від 03.06.2025 Комунального некомерційного підприємства “Запорізька обласна клінічна лікарня” Запорізької обласної ради висновок спеціаліста : Са щитоподібної залози pT3pNlbM0 St I Gr IIІб (С73 )-Злоякісне новоутворення щитоподібної залози;
Виписки з хвороби №3172, Виписка з медичної картки стаціонарного хвороно №2173 діагноз: папілярна карцинома щитоподібної залози (С73);
15.07.2025 позивач був виписаний з діагнозом: папілярна карцинома щитоподібної залози pT3N1abMO(C73), про що зазначено у Консультативному висновку від 15.07.2025 ДУ «Інститут ендокринології та обміну речовин ім. В.П. Комісаренко».
Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи за № 244/25/5557/В від 16.09.2025 зазначено, що діагноз, за яким особу було направлено, відповідно до національного класифікатора НК 025:2021 «Класифікатор хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я»: основний діагноз: С73-Злоякісне новоутворення щитоподібної залози. Група інвалідності: третя (ІІІ). Дата повторного оцінювання 01.10.2026.
Пунктом 49 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024р. №1338 передбачено, група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного оцінювання відповідно до критеріїв встановлення інвалідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 “Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи”.
Відповідно до Пункт 77 Розділу 1 Переліку анатомічних дефектів та захворювань, при яких група інвалідності встановлюється без строку повторного оцінювання, що є Додатком до критеріїв інвалідності передбачає: первинний (тотальна тиреоїдектомія) або вторинний (внаслідок патології гіпофізу) гіпотиреоз у тяжкій формі в стадії субкомпенсації або декомпенсації за неефективності адекватного лікування
Однак всі наведені висновки містять посилання на вид захворювання під Кодом (С73). Згідно розділу ІІ Переліку онкологічних та онкогематологічних захворювань з несприятливим прогнозом під Кодом (С73) національного класифікатора НК 025:2021 “Класифікатор хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я”, захвоювання : «Анапластичний рак щитоподібної залози».
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 17 березня 2020 року у справі №240/7133/19, від 25 вересня 2018 року у справі №804/800/16 та від 26 вересня 2018 року у справі №817/820/16, від 30.11.2020 у справі №200/14695/19-а, від 30.04.2021 у справі №160/12235/19, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів законодавчих актів про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.
Також у постанові від 20.02.2026 по справі № 280/4630/25 Верховний Суд зауважує, що оцінювання функціонування особи є комплексною процедурою, де суд не може підміняти спеціалізований орган у визначенні медичних діагнозів. 
З огляду на зазначене, суд констатує, що у даній справі відсутні підстави для здійснення власної оцінки прийняття відповідачем висновку щодо відсутності підстав для встановлення позивачу інвалідності безстроково, оскільки застосування судом п.77 Розділу 1 Переліку анатомічних дефектів та захворювань, при яких група інвалідності встановлюється без строку повторного оцінювання, це по суті призводить до переоцінки судом встановленого відповідачем захворювання, а саме ступеня тяжкості захворювання, його наслідків, ступеня розвитку та інше. Це, в свою чергу, впливає і на визначення до якого Переліку відноситься встановлене позивачу захворювання. 
З огляду на зазначене вище, підстави для зміни позивачу строків встановлення інвалідності з 1 року на безстроково, відповідно до п. 15 Критеріїв встановлення інвалідності, у суду відсутні.
Ще одним із аргументів позивача було те, що він з метою викриття неетичної поведінки лікаря, фіксації його байдужого та упередженого ставлення до позивача, а також некваліфікованого розгляду медичних документів (потреба позивача в щоденній довічній гормональній терапії – дозування еутирокса 200 мкг/на день), позивач звернувся до відповідача з проханням надати аудіо запис проведення засідання комісії. Листом № 9029 від 24.09.2025 відповідач повідомив позивача, що при розгляді справи позивача відео та фото фіксація не здійснювалась, у зв`язку з відсутністю технічних засобів для здійснення запису. З цього приводу суд зазначає наступне.
Згідно абз.14 -18 п. 12 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 р. № 1338 особа або її уповноважений представник мають право до початку проведення оцінювання подати адміністратору заяву щодо самостійного здійснення відео-, аудіофіксації розгляду справи експертною командою з використанням власних технічних засобів. Така заява у довільній формі подається у паперовому або у разі технічної можливості електронному вигляді та повинна містити зобов`язання особи щодо неперешкоджання процесу здійснення оцінювання та невикористання створеного такою особою запису процесу оцінювання для інших цілей, крім використання під час підготовки скарги та долучення запису до матеріалів, які додаються під час оскарження прийнятого рішення. Відсутність такої заяви є підставою для відмови у наданні дозволу на здійснення відео-, аудіофіксації розгляду справи експертною командою з використанням власних технічних засобів.
Під час проведення оцінювання відео-, аудіофіксація розгляду справи повинна здійснюватися без створення перешкод у проведенні оцінювання та з дотриманням особистих немайнових прав осіб, які беруть участь у проведенні оцінювання, з виявленням тактовності, ввічливості, витримки та поваги.
Не допускається публічне використання записів відео-, аудіофіксації розгляду справи без згоди осіб, що присутні на них, у тому числі публічний показ, публічне сповіщення, інтерактивне надання доступу (включаючи розміщення в соціальних мережах та на інших ресурсах з використанням Інтернету). Такі записи можуть бути долучені до матеріалів, що подаються під час оскарження прийнятого рішення експертною командою.
Під час проведення очного, виїзного за місцем перебування/лікування особи або з використанням методів і засобів телемедицини (телевідеоконсультування) розгляду справи здійснюється фіксація проведення огляду експертними командами за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Запис такого розгляду зберігається в закладі охорони здоров`я, в якому сформована відповідна експертна команда, протягом трьох років. У разі оскарження рішення експертної команди запис розгляду передається до Центру оцінювання функціонального стану особи. Особа, стосовно якої проводилося оцінювання, має право отримати запис очного, виїзного або з використанням методів і засобів телемедицини розгляду, подавши відповідне клопотання до закладу охорони здоров`я, в якому сформована відповідна експертна команда.
Особа або її уповноважений представник мають право за допомогою власних технічних засобів здійснити фотофіксацію документів, що формуються експертною командою під час оцінювання особи.
Судом встановлено, що підстави для здійснюється фіксація проведення огляду експертними командами за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідача були відсутні, так як на момент розгляду справи позивач вже був виписаний з лікарні, тобто не перебував за місцем лікування, а розгляд справи відповідачем проводився очно, без використання методів і засобів телемедицини (телевідеоконсультування).
Також, суд звертає увагу, що абз 15 п. 12 Порядку№1338, нерозривно пов`язаний з дотриманням абз.14 п.12 Порядку, тобто після подачі заяви особою на самостійне здійснення відео-, аудіофіксація розгляду справи, у позивача виникає право на проведення фіксації, однак така фіксація не повинна перешкоджати у проведенні оцінювання та під час проведення фіксації слід дотримуватися особистих немайнових прав осіб, які беруть участь у проведенні оцінювання, з виявленням тактовності, ввічливості, витримки та поваги.
З аналізу наведених норм, суд зазначає, що у відповідача немає обов`язку, в даному випадку вести аудіо чи відео записи розгляду справи та в подальшому на вимогу осіб їх надавати. При цьому, норми закону передбачають право позивача, після подачі відповідної заяви, на самостійне здійснення відео-, аудіофіксації розгляду справи експертною командою з використанням власних технічних засобів.
Доказів подання такої заяви позивачем, суду надано не було.
Таким чином посилання позивачем на абз.15 п.12 Порядку №1338,як на обов`язок відповідача здійснювати -аудіо і -відео фіксацію та за вимогою особи її надати, є безпідставним і не свідчить про порушення відповідачем Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи.
Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання щодо розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України, не вирішується.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до КОМУНАЛЬНОГО НЕКОМЕРЦІЙНОГО ПІДПРИЄМСТВА "ЗАПОРІЗЬКА ОБЛАСНА КЛІНІЧНА ЛІКАРНЯ" ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСНОЇ РАДИ (69033, м. Запоріжжя, Оріхівське шосе, буд.10, код ЄДРПОУ 02006716)– відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення виготовлено в повному обсязі 05.05.2026.

Суддя О.В. Конишева