Справа № 357/7327/26
1-кп/357/876/26 
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді –   ОСОБА_1 ,
за участі: секретаря судового засідання –   ОСОБА_2 , 
сторін кримінального провадження:
прокурора Білоцерківської окружної прокуратури – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 ,
захисника – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 8 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026111030000531 від 30.03.2026, за обвинуваченням 
ОСОБА_4 , який народився  ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Біла Церква Київської обл., громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацевлаштованого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, 
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, 
з укладеною 03.06.2026 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 угодою про визнання винуватості, - 

У С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
Статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту – Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі по тексту – Перелік), тобто і «амфетаміну», включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме: використання наркотичних засобів, психотропних речовин i прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).
Однак, в порушення вищевказаних вимог чинного законодавства, ОСОБА_4 30.03.2026, близько 18 години, перебуваючи по вулиці Івана Кожедуба в м. Біла Церква Київської обл., на земельній ділянці незаконно придбав-знайшов пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовою застібкою з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, ззовні схожої на психотропну речовину «амфетамін».
В подальшому, ОСОБА_4 пересвідчився за зовнішніми ознаками, що дана речовина є психотропною, а саме - «амфетамін», після чого поклав її до лівої кишені своїх штанів та почав незаконно зберігати при собі для власного вживання без мети збуту.
Надалі, 30.03.2026, близько 18 год. 13 хв. перебуваючи поблизу будинку № 103а по вул. Івана Кожедуба в м. Біла Церква Київської обл., ОСОБА_4 зупинили працівники поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених в обігу предметів та речовин. В подальшому, під час проведення особистого обшуку у ОСОБА_4 з лівої кишені штанів виявлено та вилучено пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовою застібкою з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено - «амфетамін». Маса «амфетаміну» у речовині становить 0,179 г, який ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту
Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч.2 ст.309 КК України, за кваліфікуючими ознаками, а саме як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.
ІІ. Відомості про укладення угоди сторонами кримінального провадження та позиції сторін щодо можливості її затвердження.
03.06.2026 між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, яку подано у підготовчому судовому засіданні.
У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладені даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, просив призначити обвинуваченому покарання, визначене угодою сторін кримінального провадження.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, щиро розкаявся, та зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди.
Захисник обвинуваченого просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити покарання, визначене в угоді, підтримавши позицію обвинуваченого.
ІІІ. Мотиви суду щодо затвердження угоди про визнання винуватості та призначення покарання.
Розглядаючи питання в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Частиною 3 ст. 474 КПК України передбачено, що якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди. 
Згідно з ч.ч. 1,4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Відповідно до п.п.1-6 ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.
У зв`язку з наведеним, суд має підстави розглянути дане провадження відповідно до положень ст.473 КПК України.
Так, згідно з умовами угоди про визнання винуватості обвинувачений зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі пред`явленого обвинувачення у судовому провадженні. 
Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ч.1 ст. 71 КК України, з урахуванням положень ст.72 КК України, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду від 16.03.2026 та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
Суд, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дійшов висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.
При призначенні покарання обвинуваченому, суд у відповідності до ст. ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений скоїв умисне кримінальне правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, неодружений, непрацевлаштований, без місця реєстрації, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується негативно. Згідно з медичною довідкою КНП БМР «Білоцерківська міська лікарня № 4» від 13.04.2026 № 401 ОСОБА_4 медичну допомогу у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не отримує.
Окрім цього, ОСОБА_4 раніше судимий: вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18.08.2020 за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, 25.10.2021 знятий з обліку Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській обл. за закінченням іспитового строку; вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 09.02.2024 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, 10.04.2025 знятий з обліку Білоцерківського РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській обл. за закінченням іспитового строку; вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.07.2025 за ч.2 ст.263 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 (двісті сорок) годин; вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.12.2025 за ч.2 ст.389, ст.ст.71, 72 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць; вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2026 за ч. 1 ст. 309, ст.71 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.
До обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, суд відносить рецидив злочинів.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості, її форма та зміст відповідають вимогам КПК України та КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, яке згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, враховуючи данні про особу винного, його відношення до вчиненого, приймаючи до уваги наявність пом`якшуючої та обтяжуючої покарання обставин, відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, а оскільки інкримінованим ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням шкоду завдано лише суспільним інтересам, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, із застосуванням положень ст.ст.71,72 КК України, приєднавши частково невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2026, призначивши остаточно до відбуття ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
У відповідності до ч.1 ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.. 
Згідно з положеннями п.п. «б» п.1 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.
IV. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Судом встановлено, що у цьому кримінальному провадженні щодо обвинуваченого запобіжні заходи не застосовувались. Водночас, 30.03.2026 ОСОБА_4 було затримано в порядку ст.208 КПК України, звільнено з кабінету слідчого Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області 30.03.2026, а тому суд вважає необхідним до призначеного покарання ОСОБА_4 зарахувати строк його попереднього ув`язнення 30.03.2026 (один день) за правилами ч.5 ст. 72 КК України.
Питання доцільності обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.
Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Враховуючи, що процесуальні витрати, які складаються з витрат на проведення судової експертизи (висновок експерта № СЕ-19/111-26/17585-НЗПРАП від 07.04.2026) у розмірі 3565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) документально підтверджені, тому вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.71, 72, 309 КК України, ст.ст.314, 374-376, 469, 472-475 КПК України, суд,-
У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 03.06.2026 у кримінальному провадженні № 12026111030000531 від 30.03.2026 про визнання винуватості, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 .
Визнати  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. 
На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.03.2026 та остаточно призначити  ОСОБА_4  узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 1 (один) місяць.
Початок строку відбування покарання  ОСОБА_4  обчислювати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту його затримання.
Запобіжний захід  ОСОБА_4  до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази:
?мобільний телефон ІPhone ХР, IMEI: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який відповідно до постанови про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 30.03.2026, розписки ОСОБА_4 від 04.04.2026 передано на відповідальне зберігання ОСОБА_4 – залишити ОСОБА_4 ;
?змив з пакету, поміщений до паперового конверту, психотропну речовину, обіг якої обмежено – амфетамін, масою 0,179 г та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено – PVP, масою 0,015 г, поміщені в спеціальний пакет № 6602142, які відповідно до постанов про визнання та приєднання до матеріалів провадження речових доказів від 30.03.2026 та 10.04.2026, квитанції про отримання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, вилучених з незаконного обігу № 149 від 10.04.2026 зберігаються у камері зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області – знищити.
Стягнути з  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати за проведення експертизи у розмірі 3565,60 грн (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) на користь держави.
На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати  ОСОБА_4  у строк покарання строк попереднього ув`язнення 30.03.2026 (один день), виходячи з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:
- обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;
- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя:  ОСОБА_1