Справа № 579/2483/25
2/579/147/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
і м е н е м У к р а ї н и

27 квітня 2026 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді Кибець І.А.,
з участю секретаря судового засідання Сірої С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кролевець цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,- 
в с т а н о в и в:
ТОВ «СВЕА ФІНАНС» звернулося до суду з зазначеним позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 02.04.2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ОСОБА_2 укладений договір №703288 про надання споживчого кредиту.
ТОВ «Селфі Кредит» взяті на себе зобов`язання виконав, перерахувавши ОСОБА_2 кредитні кошти в сумі 4 700 грн. Відповідач не виконала умови кредитного договору. 
11.01.2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» і Товариством з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» було укладено Договір Факторингу №01.02-95/24, згідно якого «СВЕА ФІНАНС» набуло статусу нового кредитодавця та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_2 .
Враховуючи вищезазначене, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №703288 від 02.04.2023 року в розмірі 34 065 грн. 60 коп. та судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 2 422 грн. 40 коп.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. За змістом позовної заяви та окремо поданого клопотання просить розглядати справу без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.7, 66).
Відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи (а.с.89) у судове засідання не з`явилася, у наданий судом строк та станом на 27 квітня 2026 року своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористалася, відзив на позов не подала, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку не надала. 15 грудня 2025 року відповідач надала суду клопотання про відкладення розгляду справи з метою залучення захисника для надання правової допомоги. На час розгляду справи вказаним правом відповідач не скористалася (а.с.79). 
У відповідності до ч.8 ст.178 та ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.
Згідно правил ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.
Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, з матеріалів справи вбачається, що 02 квітня 2023 року між ТОВ «Селфі Кредит» та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір про надання споживчого кредиту по продукту «NewShort» №703288, який був підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Згідно п.1.2 розділу 1 вказаного договору на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Сума кредиту становить 4 700 грн. Строк кредиту – 266 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів – кожні 19 днів. Стандартна процентна ставка становить 2,2% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п.1.4 цього договору (п.1.3, 1.4, 1.5.1 договору).
Відповідно до п.1.7 орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 81893,65% річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 42 024,4 грн. (п.1.8 кредитного договору).
П.2.1 розділу 2 кредитного договору визначено, що кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок споживача, включаючи використання реквізитів платіжної картки № НОМЕР_1 (а.с.8-18).
Також, 02.04.2023 року відповідачем було підписано Паспорт споживчого кредиту, в якому визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтованої реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та додаткова інформація (а.с.19-20).
Відповідно до листа ТОВ «Пейтек» від 12.09.2025 року вбачається, що на платіжну картку № НОМЕР_2 02.04.2023 року було перераховано 4 700 грн. (а.с.38).
Таким чином, матеріалами справи підтверджується отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 4 700 грн.
Відповідач, в свою чергу, зобов`язання відповідно умов кредитного договору не виконала, суму позики не повернула, проценти за користування грошовими коштами не сплатила, в зв`язку з чим у неї станом на 11.01.2024 року виникла заборгованість у розмірі 34 065 грн. 60 коп., з яких: 4 700 грн. 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту; 29 365 грн. 60 коп. – заборгованість за відсотками, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.32-37).
11 січня 2024 року між ТОВ «Селфі Кредит» та ТОВ «Росвен Інвест Україна» укладено договір факторингу №01.02-95/24, у відповідності до п.1.1 якого на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до глави 73 ЦК України, ТОВ «Росвен Інвест Україна» набуває права вимоги від ТОВ «Селфі Кредит» та сплачує ТОВ «Селфі Кредит» за відступлення прав вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором, а ТОВ «Селфі Кредит» відступає (передає) ТОВ «Росвен Інвест Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с.39-43).
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №01.02-95/24 від ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором №703288 від 02.04.2023 року в сумі 34 065 грн. 60 коп., з яких: 4 700 грн. 00 коп. – залишок по тілу кредиту; 29 365 грн. 60 коп. - залишок по відсотках (а.с.53).
Рішенням єдиного учасника ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» №1 від 25.03.2024 року назву з ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» змінено на ТОВ «СВЕА ФІНАНС» (а.с.54). 
Таким чином, ОСОБА_2 має непогашену заборгованість перед ТОВ «СВЕА ФІНАНС» за кредитним договором №703288 від 02.04.2023 року в сумі 34 065 грн. 60 коп.
Частиною 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.
Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису та/або електронної печатки завершується створення електронного документа.
Отже, наявність електронних підписів сторін підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх.
Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».
Відповідно до п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. ч. 3, 4, 7, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «;Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.Відповідно до ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 02.04.2023 року. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором.
За змістом ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.
Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Відповідно до ст.1082 ЦК України, передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 23.09.2015 року у справі №6-979цс15, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі".
Відповідно ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 
Відповідно до ст.1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.
Відповідач ОСОБА_2 не оспорювала договір про надання споживчого кредиту, укладений між первісним кредитором та нею, не надала суду доказів, що кредитний договір укладений проти її справжньої волі.
Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватись на припущеннях.
Сторонам надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази.
На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст.78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. 
Відповідач не надала доказів того, що вона договір не укладала, не отримувала грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконала умови договору та не надала доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі.
З наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, щодо якого не надійшло заперечень та спростувань відповідача, вбачається, що відповідач не погасила взятий нею кредит, не сплатила відсотків.
Враховуючи положення ч.7 ст.81 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно збирати докази.
За таких обставин, враховуючи викладене, наявність заборгованості у ОСОБА_2 перед ТОВ «Селфі Кредит» за кредитним договором №703288 від 02.04.2023 року, право вимоги за яким відступлено ТОВ «СВЕА ФІНАНС» в сумі 34 065 грн. 60 коп., яка відповідачем не оспорюється, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором у розмірі 34 065 грн. 60 коп., з яких: 4 700 грн. 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту; 29 365 грн. 60 коп. – заборгованість за відсотками.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по справі в розмірі 2 422 грн. 40 коп. (а.с.70). 
Відповідно до ст. ст. 526, 530, 533, 612, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 76, 81, 141, 247, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, - 
у х в а л и в:
позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС», місцезнаходження: 04070, м.Київ, вул.Іллінська, буд.8, код ЄДРПОУ 37616221, до ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором №703288 від 02.04.2023 року в розмірі 34 065 (тридцять чотири тисячі шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СВЕА ФІНАНС» витрати за сплату судового збору в розмірі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн. 40 коп.
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. 
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.
Повне рішення суду складено 07 травня 2026 року. 

Суддя	  	І.  А.  Кибець