ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 947/23076/26
Провадження № 3/947/2280/26

22.06.2026 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Іванчук В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, відносно:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП –

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №669062 від 18.05.2026 року, складеним поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Одеській області сержантом поліції Грачовим О.В., 18.05.2026 року о 14:02 год. у м. Одесі по вул. Академіка Філатова, 5/2 ОСОБА_1 , нібито керуючи автомобілем Honda Civic, державний номерний знак  НОМЕР_1 , здійснив перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки та керував транспортним засобом, не маючи права керування транспортними засобами відповідної категорії, при цьому правопорушення вчинено повторно протягом року, у зв`язку із чим його дії кваліфіковано за ч. 5 ст. 126 КУпАП.
ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначивши, що транспортним засобом у момент, зазначений у протоколі, він не керував, а автомобілем керувала інша особа.
Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, надані докази та оцінивши їх у сукупності відповідно до вимог ст.252 КУпАП, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу інакше як на підставах та в порядку, встановлених законом. Зазначений принцип законності передбачає, що адміністративна відповідальність може наставати виключно за умови доведення всіх елементів складу адміністративного правопорушення належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.
Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч.5 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність настає за повторне протягом року керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або стосовно якої встановлено відповідне обмеження.
Безпосереднім об`єктом зазначеного адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та встановленого порядку допуску осіб до керування транспортними засобами.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає саме у фактичному керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування відповідної категорії, якщо такі дії вчинені повторно протягом року. Таким чином, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення є встановлений та належним чином доведений факт керування транспортним засобом конкретною особою.
Суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, є спеціальний суб`єкт - особа, яка фактично керує транспортним засобом, не маючи права керування ним, та вчиняє такі дії повторно протягом року.
Суб`єктивна сторона характеризується умисною формою вини, оскільки особа усвідомлює відсутність у неї права керування транспортним засобом та, незважаючи на це, здійснює його керування.
Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.126 КУпАП орган, який склав протокол, повинен довести всі без винятку елементи складу адміністративного правопорушення, а насамперед - факт керування транспортним засобом саме особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Обов`язок щодо збирання та подання доказів покладається на орган (посадову особу), уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення. Суд, здійснюючи правосуддя, не може перебирати на себе функцію сторони обвинувачення, самостійно відшуковувати докази винуватості особи або усувати недоліки, допущені під час оформлення матеріалів справи.
Як убачається з матеріалів справи, єдиною підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №669062 від 18.05.2026 року.
Разом із тим сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи, а лише відображає викладену працівником поліції версію події, яка повинна підтверджуватися іншими належними та допустимими доказами.
У судовому засіданні було безпосередньо досліджено відеозапис, долучений до матеріалів справи.
За результатами його дослідження судом встановлено, що зазначений відеозапис не містить фіксації факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 . На відеозаписі відсутній безперервний процес руху транспортного засобу під його керуванням, відсутній момент зупинки автомобіля саме під керуванням ОСОБА_1 , а також відсутні будь-які інші об`єктивні дані, які б беззаперечно підтверджували, що саме він перебував за кермом під час руху автомобіля.
Навпаки, досліджений судом відеозапис не спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що транспортним засобом керувала інша особа.
Будь-які інші докази, які б підтверджували факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 , матеріали справи не містять. Свідки події не залучалися, їх пояснення відсутні, інших технічних засобів фіксації, які б підтверджували викладені у протоколі обставини, суду не надано.
Таким чином, матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів існування обов`язкової ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення - факту керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .
Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Зазначений конституційний принцип повною мірою поширюється і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, а також усталеній практиці Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що доведення вини повинно випливати із сукупності достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою доказів, а будь-які сумніви щодо доведеності вини не можуть тлумачитися на шкоду особі.
Оскільки у даному випадку факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджений жодним належним доказом, а наявний відеозапис не містить відомостей, які б беззаперечно підтверджували саме цей факт, суд приходить до висновку, що органом поліції не доведено наявність у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.
За відсутності доведеного факту керування транспортним засобом відсутній і спеціальний суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, а відтак відсутній повний склад адміністративного правопорушення.
За таких обставин суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, не знайшла свого підтвердження належними, допустимими та достатніми доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 7, 9, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Київського районного 
суду м. Одеси   Іванчук В. М.