ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/404/26 

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., за участю секретаря судового засідання Оліфер С.М., розглянувши матеріали справи 
за позовом Приватного підприємства "Західметалбуд" 
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Західметал" 
про стягнення заборгованості в розмірі 915 344,44 грн

представники сторін в судове засідання не з`явились

ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство "Західметалбуд" звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Західметал" про стягнення заборгованості в розмірі 915 344,44 грн, що виникла в результаті неналежного виконання Договору оренди транспортного засобу з екіпажем (водієм) № 01/03 від 01.03.2023. 
Ухвалою суду від 06.04.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у змішаній (паперовій та електронній) формі, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 05.05.2026. 
Ухвалою суду від 05.05.2026 розгляд справи по суті відкладено на 21.05.2026.
08.05.2026 через підсистему "Електронний суд" від відповідача надійшов відзив на позову заяву, в якому позовні вимоги визнає в повному обсязі, але через брак коштів та відсутність грошових надходжень погасити борг немає фінансової можливості.
В судове засідання 21.05.2026 сторони не забезпечили явку уповноважених представників, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у встановлений законом строк, про причини неявки суд не повідомляли.
Згідно частини 1 статті 2 Господарського процесуального Кодексу України (надалі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до частини 1 статті 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд враховує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення справи у відповідному судовому засіданні (стаття 202 ГПК України).
Враховуючи викладене та положення статей 13, 74 ГПК України, якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе проводити розгляд справи за наявними матеріалами справи та за відсутності учасників справи, які не прибули у судове засідання.
Згідно частини 5 статті 240 ГПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Беручи до уваги неявку учасників справи, в судовому засіданні 21.05.2026 судом ухвалено рішення без його проголошення, датою ухвалення рішення є дата складання повного судового рішення. 
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
01.03.2023 між Приватним підприємством "Західметалбуд" (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західметал" (надалі - орендар) укладено Договір оренди транспортного засобу з екіпажем (водієм) № 1/03 (надалі - Договір).
У порядку та на умовах, визначених цим Договором, орендодавець зобов`язується передати орендарю у тимчасове платне користування вантажні автомобілі, визначені у цьому Договору (надалі іменується - автомобіль), а також зобов`язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а орендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування автомобіль під керуванням екіпажу (водія) орендодавця і зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату (пункт 1.1 Договору).
Пунктом 1.2 Договору визначено перелік автомобілів, що передаються в оренду.
Згідно пункту 3.1 Договору, автомобіль передається в оренду за його заявкою не пізніше (не раніше) 01 березня 2023 року після її приймання орендодавцем до виконання.
Передача автомобіля в оренду здійснюється за Актом приймання - передачі (пункт 3.3 Договору) .
У відповідності до пунктів 4.1 та 4.2 Договору, розмір орендної плати становить: згідно виставлених рахунків. орендна плата вноситься в строк кінець місяця, шляхом перерахування коштів на банківський рахунок.
Нормами пункту 6.1 Договору передбачено, що повернення автомобіля провадиться за актом приймання - передачі, аналогічним тому, який складається при передачі автомобіля від орендодавця орендарю.
Цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2024 року (пункт 8.1 Договору). 
Суд враховує, що Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток товариств. 
На виконання умов Договору, позивач надав, а відповідач прийняв у тимчасове платне користування транспортні засоби з екіпажем, що підтверджується Актами виконаних робіт та Актами здачі - приймання робіт (надання послуг) за період з 31.03.2023 по 18.12.2023.
Згідно підписаних між сторонами Актах загальна вартість орендної плати з оренди автомобілів з екіпажем становить 1 389 296,44 грн. 
В свою чергу, відповідач надані послуги оплатив частково в розмірі 473 952,00 грн, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість в розмірі 915 344,44 грн, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. 
З урахуванням викладеного судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із неналежним виконанням умов договору оренди техніки з екіпажем в частині здійсненні орендних платежів, регулювання яких здійснюється Господарським Кодексом України (надалі - ГК України, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) та Цивільним Кодексом України (надалі - ЦК України).
Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.
Відповідно до статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
За змістом статтей 626, 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Судом встановлено, що правовідносини сторін виникли з договору, який за своєю правовою природою є договором найму транспортного засобу з екіпажем, який його обслуговує.
Згідно з частиною 1 статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк.
Приписами частини першої статті 762 ЦК України унормовано, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Статтями 798, 799 ЦК України передбачено, що предметом договору найму транспортного засобу можуть бути повітряні, морські, річкові судна, а також наземні самохідні транспортні засоби тощо. Договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує. Сторони можуть домовитися про надання наймодавцем наймачеві комплексу послуг для забезпечення нормального використання транспортного засобу. Договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі.
Частиною 1 статті 805 ЦК України передбачено, що управління та технічна експлуатація транспортного засобу, переданого у найм з екіпажем, провадяться його екіпажем. Екіпаж не припиняє трудових відносин з наймодавцем. Витрати на утримання екіпажу несе наймодавець.
Стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
У силу вимог частин 1, 6 та 7 статті 193 ГК України (втратив чинність, однак діяв станом на дату виникнення спірних правовідносин), які кореспондуються зі статтями 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Згідно з статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Як встановлено судом із матеріалів справи, заборгованість відповідача зі сплати орендної плати за договором перед позивачем становить 915 344,44 грн, доказів сплати орендних платежів станом на дату розгляду справи відповідачем суду не надано.
Відповідно до частини 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). 
Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Суд враховує, що відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги визнав повністю. 
Згідно частини 1 статті 191 ГПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Приписами частини 4 статті 191 ГПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 
Беручи до уваги викладене та враховуючи повне визнання заявлених вимог відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю. 
Згідно з частиною 1 статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (частина перша статті 124 ГПК України).
У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 13 730,17 грн.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При цьому, згідно частини 1 статті 130 ГПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Зважаючи, що відповідач визнав позовні вимоги до початку розгляду справи по суті, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 6 865,10 грн, а решта в розмірі 6 865,07 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України за його заявою. 
Керуючись статтями 2, 13, 42, 74, 76 - 79, 86, 91, 129, 130, 178, 237, 238, 241, 254, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західметал" (34500, Рівненська обл., м. Сарни, вул. Грушевського, 4, код ЄДРПОУ 32646801) на користь Приватного підприємства "Західметалбуд" (34500, Рівненська обл., м. Сарни, вул. Дачна, 26, код ЄДРПОУ 35717230) заборгованість в розмірі 915 344,44 (дев`ятсот п`ятнадцять тисяч триста сорок чотири грн 44 коп.) грн та 6 865,10 (шість тисяч вісімсот шістдесят п`ять грн 10 коп.) грн судового збору.
3. Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення виготовлено та підписано 27.05.2026.

Суддя А.М. Горплюк