Справа №583/6143/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Плотникова Н. Б.	
Номер провадження 33/816/1107/26 	Суддя-доповідач Соколова Н. О. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

19 травня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Соколова Н. О., з участю секретаря судового засідання – Баришевої А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 583/6143/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Шевченко Дар`ї Станіславівни на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2026, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шевченко Д.С.,

установив:

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2026 ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 665,60 грн.
Згідно з постановою, 21.12.2025 о 02.05 год в м. Охтирка вул. Береста, 108 керував транспортним засобом автомобілем VOLKSWAGEN GOLF, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Не погодившись з вказаним судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Шевченко Д.С. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити на підставі п. 4 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із вчиненням дій у стані крайньої необхідності.
В обґрунтовування апеляційних вимог, апелянт зазначає, що як пояснював і в суді першої інстанції, ОСОБА_1 автомобілем не керував, а здійснював примусову зупинку автомобіля, оскільки того дня він був у своїх батьків по вул. Береста, 75 у м. Охтирка. Приїхав туди на своєму автомобілі, до цього алкогольних напоїв не вживав. У батьків між ним та його нареченою - ОСОБА_2 виникла сварка через те, що він випив пива. ОСОБА_2 вибігла з будинку та сіла за кермо його автомобіля, він вибіг за нею та сів також у автомобіль, і вони поїхали. Потім по дорозі вони продовжували сперечатися і ОСОБА_2 вискочила з автомобіля. Щоб зупинити автомобіль і запобігти дорожньо-транспортній пригоді, ОСОБА_1 сів за кермо автомобіля, екстренно перелізши з пасажирського сидіння, де він перебував, на водійське сидіння. Він проїхав десь 15 м. Після цього він відразу заглушив двигун і в цей час до автомобіля під`їхали працівники патрульної, які запропонували продути прилад Драгер.
На думку захисника, заподіяна шкода у даному випадку є менш значною, ніж відвернена шкода, яка могла бути заподіяна наслідками ДТП за участю некерованого транспортного засобу.
Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційної скарги, доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Шевченко Д.С., які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.
На думку апеляційного суду, розглядаючи вказану справу, суддя суду першої інстанції дотримався вимог вищезазначеного закону та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.
Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що факт вчинення ОСОБА_1 вказаного правопорушення, суддею суду першої інстанції було встановлено з врахуванням наявних у матеріалах справи доказів, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 546604 від 21.12.2025 (а.с. 2); рапорту диспетчера патрульної поліції (а.с. 6); направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ОМР «Охтирська ЦРЛ» від 21.12.2025, відповідно до якого огляд не проводився (а.с. 3); відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що 21.12.2025 працівниками поліції був зупинений автомобіль VOLKSWAGEN GOLF днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , в процесі розмови поліцейським було виявлено у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, про що його було повідомлено та запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі. На пропозицію працівника поліції ОСОБА_1 відмовився. Після цього поліцейським було повідомлено ОСОБА_1 , що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Після складення протоколу, його зміст було оголошено ОСОБА_1 . Останній підписав протокол та відмовився від надання письмових пояснень, зазначивши, що пояснення надасть в суді. ОСОБА_1 було відсторонено від керування автомобілем (а.с. 4).
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
При цьому, відеозапис, який було враховано суддею суду першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, було переглянуто і апеляційним судом, і саме його даними підтверджується факт скоєння ОСОБА_1 правопорушення, який маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду як на місці пригоди, так і в медичному закладі.
Апеляційним судом також не встановлено обставин, за яких можливо було б дійти висновку, що під час спілкування з ОСОБА_1 працівниками поліції було допущено порушення Закону України «Про Національну поліцію», чи недотримано вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 07.11.2015 №1395.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_3 діяв у стані крайньої необхідності та зупинив некерований автомобіль, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки згідно з ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода. При цьому дійсно особа, яка діяла в стані крайньої необхідності не підлягає адміністративній відповідальності (ст. 17 КУпАП).
Разом з тим, у матеріалах справи відсутня будь-яка інформація, яка хоч якимось чином свідчила про наявність обставин, що виключають адміністративну відповідальність (ст. 17, 18 КУпАП), тобто, що ОСОБА_1 діяв в стані крайньої необхідності для усунення небезпеки, яка загрожувала державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління. 
З наявних у справі відеозаписів вбачається, що ні під час зупинення транспортного засобу, ні в ході складання протоколу не було встановлено обставин, які б дійсно свідчили, що ОСОБА_1 керував автомобілем із метою відвернення чи усунення якої-небудь шкоди, та відповідно свідчили б про відсутність в його діях вини, тому вимоги до водія пройти відповідний огляд на стан сп`яніння відповідає легітимній меті та завданням КУпАП, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП), а застосування уповноваженими на те посадовими особами Національної поліції заходів адміністративного впливу провадилось в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП).
Натомість, вказаним відеозаписом зафіксовані пояснення ОСОБА_1 відразу після зупинки автомобіля під його керуванням і він вказував, що їде за жінкою, з якою посварився, а після виявлення у нього ознак алкогольного сп`яніння, на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора драгер, так і в найближчому закладі охорони здоров`я неодноразово відмовився, інших пояснень він не надавав.
Інших доводів, які б вказували на безпідставність складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, в апеляційній скарзі захисника не наведено і під час апеляційного перегляду обставин, за яких дана справа підлягала б закриттю, про що просить захисник, встановлено не було.
Здійснене апеляційним судом дослідження зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин.
Апеляційний суд вважає, що вказана справа була розглянута суддею суду першої інстанції повно, всебічно, об`єктивно, з наданням належної правової оцінки зібраним у справі доказів, а висновок щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 

постановив:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05.03.2026 відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката Шевченко Дар`ї Станіславівни на цю постанову без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  Н. О. Соколова