Справа № 489/10366/25 
Провадження № 2/489/717/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
Іменем України

30 квітня 2026 року м. Миколаїв 
Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі 
головуючого судді Микульшиної Г.А.,
із секретарем судових засідань Бородіною В.Ю., 
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
встановив:
В грудні 2025 року ТОВ «Коллект Центр» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитними договорами в загальному розмірі 148 014,28 грн., судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 25 000,00 грн. 
Як на підставу позовних вимог позивач вказує, що 02.08.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» був укладений договір № 3789856, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. ТОВ «Мілоан» належним чином виконало свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти, проте ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, не здійснювала повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 100 116,82 грн., з яких: 16 245,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 81 871,82 грн. – заборгованість за відсотками, 2 000,00 грн. - комісія. 
15.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідача. В подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги за боржників за кредитними договорами позивачу ТОВ «Коллект Центр» - відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023, в тому числі за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 .
20.05.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» був укладений договір № 75753487, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику грошові кошти в сумі 15 000,00 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші зобов`язання на умовах та в строки, передбачені договором. ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» належним чином виконало свої зобов`язання, надавши позичальнику кредитні кошти, проте ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, не здійснювала повернення кредиту, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 47 897,46 грн., з яких: 15 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 32 895,00 грн. – заборгованість за відсотками, 2,46 грн. – 3 % річних. 
22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір № 22/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідача. В подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відступило права вимоги за боржників за кредитними договорами позивачу ТОВ «Коллект Центр» - відповідно до договору відступлення права вимоги № 10-01/23 від 10.01.2023, в тому числі за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 .
Посилаючись на викладене, ТОВ «Коллект Центр» звертається із даним позовом до суду. 
Ухвалою Інгульського районного суду міста Миколаєва від 25.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.
В судове засідання представник позивача ТОВ «Коллект Центр» не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти постановлення по справі заочного рішення. 
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином. Повідомлення відповідача про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів та додатково шляхом направлення повідомлення на електронну адресу, зазначену в позовній заяві, яке було доставлено 10.03.2026 о 12:4 год. Направлена на її адресу судова кореспонденція вручена 12.03.2026, що підтверджується зворотнім поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення та повернута із відміткою адресат відсутній за вказаною адресою на 30.04.2026.
Отже, відповідач двічі у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, відзиву на позовну заяву не надала.
За таких обставин, з урахуванням положень статті 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.
02.08.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 3789856, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 20 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору (а.с. 28-32). 
Згідно п. 1.3, 1.5.1 договору строк користування кредитними коштами – 30 днів та починається з 02.08.2021; комісія за надання кредиту – 2 000,00 грн. 
Відповідно до п. 1.5.2, 1.6 проценти за користування кредитом нараховуються за ставкою 1,25 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом; стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Положеннями п. 2.3.1.2 договору передбачено, що позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. 
У відповідності до п. 6.1 договору сторони дійшли згоди, що цей договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства та доступний через сайт товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби. 
Отже, підписанням договору позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які необхідними відповідно до вимог чинного законодавства.
Сума позики 22 000,00 грн. була перерахована відповідачу ОСОБА_1 на її картковий рахунок, що підтверджується квитанцією LiqPay від 02.08.2021 (а.с. 111). 
В зв`язку з тим, що відповідач не здійснював операції з погашення кредиту, позивач посилається на те, що виникла заборгованість, яка станом на 10.01.2023 становить 100 116,82 грн., з яких: 16 245,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 24 202,07 грн. – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 57 669,75 грн. – нараховані відсотки за кр. дог., 2 000,00 грн. - комісія. Вказане підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 26). 
В той же час, відповідно до розрахунку заборгованості, долученого до матеріалів справи та виконаного ТОВ «Мілоан», заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 3789856 за період з 02.08.2021 по 29.11.2021 складає 42 447,07 грн., з яких: 16 245,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 24 202,07 грн. – заборгованість за відсотками, 2 000,00 грн. – комісія (а.с. 112-113). При цьому зі змісту вказаного розрахунку вбачається, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось у відповідності до положень п. 1.5.2, 1.6, 2.3.1.2 кредитного договору. 
15.12.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 15/12-2021-22, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідача (а.с. 35-42, 47-50). Згідно реєстру боржників до вказаного договору факторингу ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором № 3789856 від 02.08.2021 в розмірі 42 447,07 грн., з яких: 16 245,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 24 202,07 грн. – заборгованість за відсотками, 2 000,00 грн. – комісія (а.с. 47-49). 
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого позивач набув права вимоги, в тому числі до ОСОБА_2 за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с. 68-80, 84-88). 
20.05.2021 між ОСОБА_1 та ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» укладено договір позики № 75753487, відповідно до умов якого товариство зобов`язується надати позичальнику кредит на суму 15 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору (а.с. 8). Згідно п. 2.2 договору строк користування кредитними коштами – 30 днів. 
Відповідно до п. 2.3 договору процента ставка за користування кредитом – 1,99 % на день.
У відповідності до п. 12 договору він укладений дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. 
Отже, підписанням договору позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений у встановлений законом строк про всі умови, повідомлення про які необхідними відповідно до вимог чинного законодавства.
Факт отримання відповідачем кредитних коштів підтверджується довідкою ТОВ «Фінансова компанія «Фінекспрес» від 05.11.2025 (а.с. 15). 
В зв`язку з тим, що відповідач не здійснював операції з погашення кредиту, виникла заборгованість, яка станом на 10.01.2023 становить розмірі 47 897,46 грн., з яких: 15 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 32 895,00 грн. – заборгованість за відсотками, 2,46 грн. – 3 % річних (а.с. 20-24, 27). 
22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт Капітал» права вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі до відповідача (а.с. 52-60, 64-67).
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект Центр» було укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого позивач набув права вимоги, в тому числі, до ОСОБА_3 за вищевказаним кредитним договором, що підтверджується витягом з реєстру боржників (а.с. 68-78). 
Отже у справі, що розглядається, предметом розгляду є правовідносини сторін, що склалися у зв`язку з укладенням кредитного договору, однією із форм якого є онлайн кредит, тобто позика, оформлена через мережу Інтернет.
Наведене свідчить про належне укладення кредитних договорів, шляхом проставляння електронного цифрового підпису, умови якого кредитодавцями були виконані. Натомість відповідач належним чином свої зобов`язання за цим договором щодо повернення кредитних коштів не виконав.
Аналогічна правова позиція сформована у ряді постанов Верховного Суду. Так, у постанові від 16.12.2020 у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.
Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі № 234/7159/20.
Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У відповідності до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до частини другої статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним в письмовій формі.
Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено договір про надання фінансових послуг (включно, мікропозики) укладається виключно в письмовій формі: у паперовому вигляді; у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг»; шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/ або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до положень статей 5, 15 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, встановлюють для них систему (способи) захисту.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає, яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, з огляду на положення вище вказаного законодавства, можливо дійти висновку, що з урахуванням особливостей договору щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Безпечне агентство необхідних кредитів» при укладенні кредитних договорів використовувався електронний договір із застосуванням цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. 
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. 
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Приймаючи до уваги вищевикладене, позивач у передбаченому законом порядку набув право вимоги до відповідача за вище вказаними кредитними договорами. 
Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що були укладені кредитні договори, умови яких кредитодавцями були виконані. Однак відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за цими договорами щодо повернення кредитних коштів не виконувала належним чином, внаслідок чого утворилась заборгованість згідно розрахунку позивача, який відповідає умовам, передбаченим договором.
Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, кредитні кошти не повернула, суд вважає, що заявлені вимоги обґрунтовані, однак підлягають частковому задоволенню. А саме з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 3789856 від 02.08.2021 в розмірі 42 447,07 грн., з яких: 16 245,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 24 202,07 грн. – заборгованість за відсотками, 2 000,00 грн. – комісія; заборгованість за кредитним договором № 75753487 від 20.05.2021 в розмірі 47 897,46 грн., з яких: 15 000,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 32 895,00 грн. – заборгованість за відсотками, 2,46 грн. – 3 % річних. 
Вимоги ТОВ «Коллект Центр» про стягнення з ОСОБА_1 процентів за користування кредитом в розмірі 57 669,75 грн. є необґрунтованими та в їх задоволенні необхідно відмовити з наступних підстав. 
Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України. Подібний правовий висновок викладений Верховним Судом у постанові від 24.05.2023 по справі № 408/8199/16-ц.
Як вбачається зі змісту договору про споживчий кредиту № 3789856 кредит надається строком на 30 днів з 02.08.2021. Згідно п. 2.3.1.2 договору позичальник може збільшити строк кредитування на 1 день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування. Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, вчинить дії для продовження строку кредитування, такі дії зупиняють строк пролонгації. 
Згідно розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором, долученим до матеріалів справи та виконаним ТОВ «Мілоан» із врахуванням п. 1.5.2, 1.6, 2.3.1.2 кредитного договору, заборгованість ОСОБА_1 за період з 02.08.2021 по 29.11.2021 становить 42 447,07 грн., з яких: 16 245,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 24 202,07 грн. – заборгованість за відсотками, 2 000,00 грн. – комісія. 
В той же час, ТОВ «Коллект Центр» долучено до матеріалів справи розрахунок заборгованості за кредитним договором № 3789856 станом на 10.01.2023, згідно якого боргу становить 100 116,82 грн., з яких: 16 245,00 грн. – заборгованість за тілом кредиту, 24 202,07 грн. – заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги, 57 669,75 грн. – нараховані відсотки за кр. дог., 2 000,00 грн. – комісія. При цьому з наданого розрахунку не вбачається, на підставі чого та за який період позивачем здійснено нарахування процентів в сумі 57 669,75 грн., приймаючи до уваги, що строк користування кредитними коштами сплинув 29.11.2021. 
Окрім викладеного, сума заборгованості в розмірі 42 447,07 грн. викладена у реєстрі прав вимоги до договору факторингу, на підставі якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» своє право вимоги до відповідача. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по відсоткам в сумі 57 669,75 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню. 
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.
За положеннями ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28.11.2002 «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження судових витрат позивачем суду надано: копію договору № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01.07.2024; копію заявки на надання юридичної допомоги від 03.11.2025; копія витягу з акту про надання юридичної допомоги від 28.11.2025.
Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем було понесено витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 25 000,00 грн., що підтверджується вищепереліченими доказами. 
В той же час, при оцінці розміру витрат на правничу допомогу, що підлягають відшкодуванню, суд застосовує ряд критеріїв - дійсність, обґрунтованість, розумність, реальність, пропорційність, співмірність, а також складність справи, значення справи для сторін і т.п. 
Згідно висновків Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. 
Згідно висновків Верховного Суду у справах № 905/1795/18 та № 922/2685/19 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі її витрати на адвоката, якщо керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права встановить, що розмір гонорару є завищеним, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним згідно ціни позову. 
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги складність справи, суму заборгованості відповідача, часткове задоволення позову, фактичну відсутність участі адвоката у розгляді справи, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму витрат на правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. 
Оскільки позовні вимоги про стягнення заборгованості задоволено частково (61,04%), відповідно до статі 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 478,63 грн.
Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд –
вирішив:
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити частково.
Стягнути з до ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість договором про споживчий кредит № 3789856 від 02.08.2021 станом на 10.01.2023 в розмірі 42 447,07 грн. (сорок дві тисячі чотириста сорок сім гривень 07 копійок), яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 16 245,00 грн., заборгованості за відсотками – 24 202,07 грн., комісії – 2 000,00 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість договором позики № 75753487 від 20.05.2021 станом на 10.01.2023 в розмірі 47 897,46 грн. (сорок сім тисяч вісімсот дев`яносто сім гривень 46 копійок), яка складається із: заборгованості за тілом кредиту – 15 000,00 грн., заборгованості за відсотками – 32 895,00 грн., 3 % річних – 2,46 грн. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» витрати на правничу допомогу в розмірі 4 500,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 коп.). 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» судовий збір в сумі 1 478,63 грн. (одна тисяча чотириста сімдесят вісім гривень 63 копійки). 
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.
Відомості про учасників справи:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», код ЄДРПОУ 44276926, адреса: м. Київ, вул. Мечнікова, 3, офіс 306;
відповідач:  ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 30.04.2026.

Суддя Г.А. Микульшина