Справа № 303/1483/25
2-др/303/14/26

РІШЕННЯ
(додаткове)
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2026 року          м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

під головуванням судді  Мирошниченка Ю.М.
при секретарі  Лукач К.М.,
з участю представниці позивача  Сидорчук О.Є.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 – Сидорчук Ольги Євгеніївни про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків за користування грошовими коштами за договором позики,
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.03.2026 р. позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування грошовими коштами за договором позики задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 проценти за користування позикою у сумі 43 200 доларів США, а також судовий збір у розмірі 7 983,68 грн.
Під час ухвалення рішення судом не було вирішено питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу.
24.03.2026 р. представник позивача адвокат Сидорчук О. Є. подала заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просила стягнути з відповідача на користь позивача 179 322,33 грн витрат на професійну правничу допомогу. На обґрунтування заяви зазначала, що між позивачем та адвокатом укладено договір про надання правової допомоги № 17-12/24 від 17.12.2024, а Дорученням № 1 від 28.08.2025 сторони погодили «гонорар успіху» у розмірі 10 % від суми позовних вимог, задоволених судовим рішенням. Заявник вказував, що рішенням суду позов задоволено частково та стягнуто 43 200 доларів США, у зв`язку з чим розмір гонорару успіху становить 4 320 доларів США або 179 322,33 грн за курсом НБУ станом на дату ухвалення рішення. Представник позивача посилалася на те, що сторона повідомила суд до закінчення судових дебатів про намір подати докази витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення, а також зазначала, що у разі фіксованого розміру гонорару відсутня необхідність подання детального опису виконаних адвокатом робіт. 
Представник відповідача адвокат Шпуганич В. П. подав заяву про залишення заяви без розгляду та окремі заперечення проти її задоволення. Зазначав, що заява про ухвалення додаткового рішення та докази витрат подані з пропуском п`ятиденного строку, передбаченого ч. 8 ст. 141 ЦПК України, оскільки останнім днем подання таких доказів був 23.03.2026, тоді як заява подана 24.03.2026. Також вказував, що позивач не заявляв попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат разом з першою заявою по суті спору, не подавав раніше договір про надання правничої допомоги та не порушував питання про поновлення процесуального строку. Крім того, представник відповідача заперечував проти розміру заявлених витрат, посилаючись на критерії реальності, необхідності та розумності витрат, а також зазначав, що позов задоволено лише частково - у сумі 43 200 доларів США із заявлених 85 200 доларів США. На думку відповідача, заявлений до стягнення «гонорар успіху» є неспівмірним зі складністю справи та не може бути покладений на іншу сторону автоматично лише на підставі домовленості між адвокатом і клієнтом. 
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи або з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, а у разі якщо суд вирішує лише питання про судові витрати – без повідомлення учасників справи.
Розглядаючи доводи представника відповідачки щодо пропуску позивачем строку, встановленого законом для подання доказів на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів сторона зробила про це відповідну заяву.
Судом встановлено, що під час розгляду справи представник позивача до закінчення судових дебатів заявила про намір подати докази щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення рішення суду.
Рішення у справі ухвалено 17.03.2026 р. Оскільки учасники справи на проголошення рішення не з`явилися, суд підписав рішення без його проголошення (ч. 4 ст. 268 ЦПК України). 
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, копію рішення суду було доставлено до електронного кабінету позивача та його представника 18.03.2026 о 18:50.
Згідно з абз. 2 п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його доставлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення. Таким днем у даному випадку є 19.03.2026.
Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Отже, перебіг п`ятиденного строку для подання доказів щодо розміру судових витрат розпочався 20.03.2026 р., а останнім днем такого строку було 24.03.2026 р. Заява про ухвалення додаткового рішення разом із доказами на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу подана позивачем через підсистему «Електронний суд» саме 24.03.2026 р.
Суд враховує, що у цій справі рішення не проголошувалося у судовому засіданні, а відтак учасники справи об`єктивно не могли дізнатися про його зміст та результат розгляду до моменту належного вручення повного тексту рішення у порядку, визначеному ст. 272 ЦПК України.
Інше тлумачення положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України фактично призвело б до ситуації, за якої перебіг процесуального строку на подання доказів судових витрат розпочався б та частково сплив ще до моменту вручення стороні повного тексту судового рішення, що не узгоджується із засадами правової визначеності, змагальності сторін та забезпечення особі реальної можливості реалізації процесуальних прав.
З огляду на викладене суд доходить висновку, що позивачем не пропущено встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк для подання доказів щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, а тому заперечення представника відповідача у цій частині є необґрунтованими.
З наявних у справі документів вбачається, що 17.12.2024 р. між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Сидорчук О. Є. укладено Договір про надання правової допомоги № 17-12/24, відповідно до умов якого адвокат зобов`язалася надавати Клієнту професійну правничу допомогу, що включає представництво інтересів у судах, складання процесуальних документів та інші види правничої допомоги. Пунктом 3.1 Договору передбачено, що правова допомога надається на платній основі за ціною, визначеною сторонами у додаткових угодах або дорученнях до договору. 
28.08.2025 р. сторонами укладено Доручення № 1 до Договору про надання правової допомоги № 17-12/24, відповідно до якого адвокат здійснює представництво інтересів позивача у Мукачівському міськрайонному суді Закарпатської області у справі № 303/1483/25 за позовом про стягнення відсотків за користування грошовими коштами за договором позики. До обсягу правничої допомоги включено підготовку процесуальних документів, зокрема відповіді на відзив та заперечень, а також участь у судових засіданнях. 
Пунктом 3 Доручення № 1 сторони погодили, що вартість послуг адвоката визначається у вигляді «гонорару успіху» та становить 10 % від загальної суми позовних вимог у справі № 303/1483/25, задоволених судовим рішенням. Пунктом 3.1 Доручення передбачено, що розрахунки проводяться у гривневому еквіваленті відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на дату ухвалення рішення суду. 
19.03.2026 р. сторонами підписано Акт № 1 приймання-передачі правничої допомоги до Договору про надання правової допомоги № 17-12/24, у якому зазначено, що адвокатом надано правничу допомогу у справі № 303/1483/25, яка включала підготовку процесуальних документів та участь у судових засіданнях. У п. 3, 3.1 та 4 Акта сторони визначили загальний розмір «гонорару успіху» у сумі 4 320 доларів США, що за курсом НБУ станом на 17.03.2026 становить 179 322,33 грн. Також Актом передбачено обов`язок Клієнта оплатити вартість послуг протягом 30 календарних днів з моменту підписання Акта. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, а за результатами розгляду справи такі витрати підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно з ч. 3 ст. 141 ЦПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є їх розмір обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, складності справи, обсягу наданих адвокатом послуг та часу, необхідного для їх надання; поведінку сторін під час розгляду справи та інші обставини, що мають істотне значення.
Велика Палата Верховного Суду у постановах від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц та від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 звернула увагу, що при вирішенні питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд має оцінювати не лише факт існування домовленостей між адвокатом та клієнтом, але й реальність, необхідність та розумність заявлених до відшкодування витрат. При цьому угода між адвокатом і клієнтом щодо «гонорару успіху» не є обов`язковою для суду під час вирішення питання про покладення таких витрат на іншу сторону спору.
Суд враховує, що надані позивачем документи підтверджують факт існування між позивачем та адвокатом договірних відносин щодо надання професійної правничої допомоги, а також узгодження сторонами умов виплати «гонорару успіху» у розмірі 10 % від суми задоволених позовних вимог. Надані Договір, Доручення та Акт приймання-передачі правничої допомоги свідчать про те, що відповідні витрати є реальними та такими, що підлягають сплаті позивачем. 
Разом з тим сам факт погодження між адвокатом та клієнтом певного розміру винагороди не означає автоматичного покладення всієї такої суми на іншу сторону спору. Вирішуючи питання про розмір витрат, що підлягають компенсації за рахунок відповідачки, суд зобов`язаний оцінити їх співмірність, необхідність та розумність з урахуванням конкретних обставин справи.
Суд бере до уваги, що справа не належала до категорії особливо складних. Предметом спору було стягнення процентів за користування коштами за договором позики. Справа не вимагала проведення експертиз, дослідження значного масиву специфічних доказів, вирішення виключної правової проблеми або здійснення адвокатом значного обсягу процесуальних дій. Обсяг наданої правничої допомоги, відповідно до наданих документів, включав підготовку процесуальних документів та участь у судових засіданнях.
Крім того, суд враховує, що позов було задоволено лише частково. Із заявлених вимог про стягнення 85 200 доларів США суд задовольнив вимоги у розмірі 43 200 доларів США, погодившись із доводами відповідачки щодо відсутності підстав для стягнення іншої частини заявлених сум.
Суд також бере до уваги, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правничу допомогу фактично складається виключно з «гонорару успіху», розмір якого визначений у відсотковому співвідношенні до результату розгляду справи та не містить деталізації щодо фактичного обсягу витраченого адвокатом часу чи вартості окремих виконаних робіт.
Хоча відсутність погодинного розрахунку не виключає можливості компенсації витрат при фіксованому розмірі гонорару, однак не позбавляє суд обов`язку оцінити співмірність заявленої до стягнення суми з огляду на критерії, визначені ст. 141 ЦПК України.
За таких обставин суд доходить висновку, що покладення на відповідачку обов`язку компенсувати всю заявлену суму витрат у розмірі 179 322,33 грн не відповідатиме критеріям співмірності та пропорційності судових витрат і становитиме надмірний тягар для іншої сторони спору.
Водночас повна відмова у компенсації витрат на професійну правничу допомогу не відповідала б принципу відшкодування стороні витрат, понесених у зв`язку із захистом свого права у суді.
З урахуванням характеру спору, складності справи, обсягу наданої адвокатом правничої допомоги, часткового задоволення позову, тривалості розгляду справи, а також принципів розумності, співмірності та справедливості суд вважає обґрунтованим визначити розмір витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача, у сумі 35 000 грн.
На підставі викладеного суд, керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 270 ЦПК України, 
УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача адвоката Сидорчук Ольги Євгеніївни про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування грошовими коштами за договором позики задовольнити частково.
Ухвалити у справі № 303/1483/25 додаткове рішення.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 35 000 (тридцять п`ять тисяч) гривень.
У задоволенні іншої частини заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення суду складено 14.05.2026 року.

Головуючий         Юрій Мирошниченко