Справа № 165/1348/26
Провадження № 3/165/591/26

НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2026 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Рибас А.В., розглянувши матеріали, що надійшли від СПД № 2 (с-ще Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює,
за ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення, –

встановив:

16 квітня 2026 року до Нововолинського міського суду Волинської області з СПД № 2 (с-ще Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області надійшли адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 за фактом вчинення ним адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачено ч. 2 ст. 187 КУпАП.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 968027, складеного 19.03.2026 року старшим ДОП СПД № 2 (с-ще Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітаном поліції Ципою О., 19.03.2026 року близько 13 год. 40 хв. в м. Нововолинськ по вул. Автобусна, 4, гр. ОСОБА_1 знаходився у приміщенні кафе, що знаходиться в автостанції, де здійснюється реалізація алкогольних напоїв на розлив, чим порушив ухвалу Нововолинського суду. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КУпАП.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 968028, складеного 20.03.2026 року старшим ДОП СПД № 2 (с-ще Іваничі) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області капітаном поліції Ципою О., 20.03.2026 року близько 15 год. 40 хв. в м. Нововолинськ по вул. Автобусна, 4 у приміщенні кафе, що розташоване на автостанції, перебував гр. ОСОБА_1 , де здійснюється реалізація алкогольних напоїв на розлив, чим порушив ухвалу Нововолинського суду. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КУпАП.
Розгляд справ було призначено на 14.30 год. та 14.35 год. 17.04.2026 року, в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, день та місце слухання справи належним чином повідомлений шляхом надсилання судової повістки на номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення та заявці на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлення. У зв`язку з неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності судове засідання відкладено до 09.30 год. та 09.35 год. 07.05.2026 року.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, день та місце слухання справи належним чином повідомлений шляхом надсилання судової повістки на номер телефону, зазначений у протоколі про адміністративне правопорушення та заявці на отримання судових повісток, повідомлень в електронному вигляді за допомогою SMS повідомлення, та на адресу місця проживання, зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення. Рекомендоване поштове повідомлення, надіслане на адресу проживання особи, повернуто до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».
При цьому, суддя враховує, що статтею 268 КУпАП встановлений обов`язок учасника судового процесу добросовісно користуватися процесуальними правами. В свою чергу, судом вжито усіх заходів, передбачених процесуальним законодавством для інформування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, та забезпечення її особистої участі у розгляді справи щодо нього судом. Крім цього, на офіційному сайті Нововолинського міського суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їх частин, інформацію про призначені судові засідання. 
У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» (п. 41) наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Реалізуючи положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава –учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких – не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п. 53 якого зазначено, що «… «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.
З урахуванням того, що ОСОБА_1 достовірно обізнаний про складання щодо нього протоколів про адміністративні правопорушення, спрямування їх для розгляду до суду та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотання від нього про відкладення розгляду справи до суду не надходило, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.
Відповідно до ст. 36 КупАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Відповідно до п. 6 розділу ІІІ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.08.2019 № 814, у разі об`єднання судових справ (матеріалів кримінального провадження) в одну їй присвоюється єдиний унікальний номер тієї з об`єднаних справ (матеріалів), яка надійшла до суду першою. Відповідно до постанови (ухвали) суду вноситься інформація в АСДС під номером об`єднаної справи (матеріалів кримінального провадження) та відмітки про об`єднання справ (матеріалів кримінального провадження) із зазначенням номера нової судової справи (матеріалів кримінального провадження).
Виходячи з вищевикладеного, суддя дійшов переконання, що вказані справи про адміністративні правопорушення підлягають об`єднанню в одне провадження з наданням номеру справи № 165/1348/26 (провадження № 3/165/591/26).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Згідно вимог статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її в точності відповідності з законом.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Згідно вимог п. 1, п. 15 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 06.11.2015, складання протоколів про адміністративні правопорушення, отримання пояснення від осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків здійснюють уповноважені на те посадові особи органів поліції; до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення).
Отже, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Диспозицією ч. 1 ст. 187 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за Порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме:
1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду;
2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах;
3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу;
4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста);
5) нереєстрація в органі Національної поліції.
Частиною 2 статті 187 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановлення та здійснення адміністративного нагляду за окремими категоріями раніше судимих осіб.
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у порушенні зазначених у диспозиції статті правил адміністративного нагляду.
Разом з тим, у фабулах протоколів в обґрунтування складу адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ч. 2 ст. 187 КУпАП, посадовою особою Національної поліції України не розкрито суті вчинених дій, що містять склад адміністративних правопорушень, не зазначено які саме обмеження були встановлені щодо особи та які саме правила адміністративного нагляду були нею порушені, відсутнє правильне посилання на судове рішення про встановлення правил та обмежень адміністративного нагляду та не вказано в якості кваліфікуючої обставини повторності протягом року після накладення адміністративного стягнення, що позбавляє суд можливості розглянути справу по суті та ухвалити обґрунтоване рішення за результатом їх розгляду.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене, і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в України та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленої в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» вказується, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпції факту. Тобто таких, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
У справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.
Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
У постанові Верховного суду від 08.07.2020 у справі № 463/1352/16-а, була висловлена правова позиція про те, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Виходячи із зазначеного, суддя, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.
Керуючись ст. ст. 36, 187, 245, 247, 268, 280, 283 КУпАП, Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.08.2019 № 814, суд, –

ухвалив:

Справи стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справи № 165/1348/26 та № 165/1349/26) об`єднати в одне провадження.
Присвоїти об`єднаній справі номер № 165/1348/26.
Провадження по об`єднаній справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 187 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду, протягом десяти днів з дня її винесення, особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом 3 місяців з дня її винесення.

Суддя           Алла РИБАС