Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/1744/26
Номер провадження3/173/596/2026

ПОСТАНОВА
іменем України
17 червня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Челюбєєв Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника ВП № 3 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продавця магазину ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАД № 957273 від 22.05.2026, 22.05.2026 о 12:30 год. ОСОБА_3 , знаходячись в магазині «Войп Шоп» м. Верхівцеве, вул. Центральна, 36, здійснювала продаж тютюну для кальяну без дозвільних документів (ліцензії), чим порушила вимоги ст.11 Закону України «Про державне врегулювання та обігу тютюнових виробів».
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи належно повідомлена.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу наступного висновку.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
За правилами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Доказами відповідно до ст. 251 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 22.05.2026 серії ВАД № 957273, 22.05.2026 о 12:30 год. ОСОБА_3 , знаходячись в магазині «Войп Шоп» м. Верхівцеве, вул. Центральна, 36, здійснювала продаж тютюну для кальяну без дозвільних документів (ліцензії), чим порушила вимоги ст.11 Закону України «Про державне врегулювання та обігу тютюнових виробів».
Так, на доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні ним правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення додано письмові пояснення ОСОБА_3 , надані поліцейському, протокол огляду речей від 22.05.2026, фототаблиці до протоколу огляду речей та квитанцію про отримання на зберігання речових доказів.
Даючи аналіз зазначеним доказам, виходжу з наступного.
Норми ч. 1 ст. 164 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).
Диспозиція частини 1 статті 164 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права.
Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний і конкретизований зміст.
Загальний зміст статті 164 КУпАП полягає в тому, що з ним пов`язане визначення правопорушенням діянь, які описані в диспозиції цієї статті.
Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації.
Згідно із зазначеним, під час проведення правової кваліфікації діяння необхідно обов`язково встановити, який саме нормативно правовий акт та у якій редакції був чинним на момент вчинення конкретного правопорушення та встановлював порядок здійснення діяльності, який особа, що притягається до відповідальності, порушила, в чому полягає невідповідність її дій закону.
Водночас у протоколі зазначено, що ОСОБА_3 порушила вимоги ст. 11 Закону України «Про державне врегулювання та обігу тютюнових виробів».
Разом із тим вказана у протоколі назва закону не відповідає чинному законодавству України, що унеможливлює чітке встановлення правової норми, на яку посилається особа, яка склала протокол, та фактично ускладнює визначення конкретного нормативно-правового акта, який, за твердженням органу поліції, було порушено.
Таким чином в справі, яка розглядається зміст об`єктивної сторони правопорушення при викладенні обставин його вчинення не розкрито і не описано: у протоколі не наведено нормативно-правового акта, яким передбачено обов`язок отримання відповідної ліцензії, не конкретизовано вид господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, а також не зазначено, які саме вимоги законодавства були порушені особою.
За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначенні у протоколі про таке порушення.
Суддя не має права у постанові за підсумками розгляду справи встановлювати нові ознаки правопорушення, які не зазначались у протоколі про адміністративне правопорушення, або їх виключати, адже у протилежному випадку він виходить за межі своєї компетенції, якою згідно з вимогами ст. ст. 213, 221 КУпАП, є лише розгляд справи.
Крім того суддя виходить з того, що відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації, без отримання ліцензії або іншого дозвільного документа, тобто суб`єктом даного правопорушення є особа, яка фактично здійснює господарську діяльність як суб`єкт господарювання.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 виконувала функції продавця у торговельному закладі.
Разом із тим, доказів того, що ОСОБА_3 є власником суб`єкта господарювання, фізичною особою-підприємцем, керівником або іншою особою, яка організовує та здійснює господарську діяльність від власного імені, матеріали справи не містять.
Сам по собі факт виконання функцій продавця та реалізації товару не свідчить про здійснення особою господарської діяльності у розумінні ст. 164 КУпАП.
За таких обставин ОСОБА_3 не є належним суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо, зокрема відсутній склад адміністративного правопорушення.
Таким чином суддею встановлено, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.
При цьому, відповідно до вимог ст. 226.11 Податкового кодексу України, ввезення на митну територію України, зберігання, транспортування, прийняття на комісію з метою продажу та продаж на митній території України не маркованих в установленому порядку тютюнових виробів забороняється.
У разі виявлення фактів зберігання, транспортування на митній території України тютюнових виробів без наявності марок акцизного податку встановленого зразка, контролюючі органи вилучають такі товари з вільного обігу згідно з вимогами ст. 228.3 ПК України та подають відповідні матеріали до суду для винесення постанови про їх вилучення в дохід держави (конфіскацію). Вилучені в дохід держави (конфісковані) тютюнові вироби підлягають знищенню у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст. 228.7 ПК України).
Таким чином вилучені у ОСОБА_3 тютюнові вироби для кальяну без марок акцизного податку згідно протоколу огляду речей від 22.05.2026 та передані на зберігання до поліції згідно квитанції упакування ID 302614332371749, підлягають конфіскації та знищенню.
Керуючись ч.1 ст. 164, ст.ст. 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
ПОСТАНОВИВ:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення – закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Тютюнові вироби для кальяну в кількості 3 (три) шт, конфіскувати в дохід держави та знищити.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Суддя            Є.В. Челюбєєв